К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
У Х В А Л А

10 липня 2025 року місто Київ

справа № 357/10858/23

апеляційне провадження № 22-ц/824/4774/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Поливач Л.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Цукурова В.П., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 10 жовтня 2021 року позивач та відповідач уклали договір позики, на підставі якого остання отримала позику на строк до 01 січня 2023 року у розмірі 18 000 доларів США, про що написала розписку.

Також, 23 січня 2022 року сторони уклали ідентичний договір позики, за яким відповідач отримала 17 000 доларів США на строк до 01 січня 2023 року, про що написала розписку.

Позичені кошти відповідач позивачу не повернула, на день подання позову сума боргу становить 35 667,39 доларів США та 205 705,83 грн., що складається з наступного:

за розпискою від 10 жовтня 2021 року - 18 343,23 доларів США та 105 928,77 грн.: 18 000 доларів США - сума позики;105 928,77 грн. - пеня; 343,23 доларів США - 3% річних;

за розпискою від 23 січня 2022 року - 17 324,16 доларів США та 99 777,06 грн.: 17 000 доларів США - сума позики;99 777,06 грн. - пеня;324,16 доларів США - 3% річних.

Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 на його користь 35 000 доларів США суми позики, 205 705,83 грн. пені та 667,39 доларів США - 3% річних.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму позики в розмірі 35 000,00 доларів США. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені та 3% річних відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 11 425,79 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не оцінив її заперечення щодо методики розрахунку штрафних санкцій, а також доводи щодо неможливості одночасного стягнення пені та 3% річних. Наголошувала, що неможливо стягнути борг через форс-мажорні обставини, а саме введення воєнного стану в Україні.

04 липня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла спільна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди, у якій сторони просять суд затвердити мирову угоду у справі № 357/10858/23, визнати нечинними рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року, закрити провадження у справі. Зазначають, що наслідки укладення мирової угоди їм відомі та зрозумілі.

В судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно, у заявах від 12 червня 2025 року просили розглядати справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., перевіривши доводи апеляційний скарги та спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Диспозитивність - це один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно зі статтею 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Умови мирової угоди сторін у цій справі викладені у поданій до Київського апеляційного суду спільній заяві про затвердження мирової угоди від 12 червня 2025 року.

З поданої до суду мирової угоди встановлено, що вона укладена з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, стосується прав та обов`язків сторін, умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права інших осіб, є виконуваними.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 24 т.2) нерухоме майно, що зазначене у п. 3 мирової угоди (реєстраційний номер майна: 020) належить відповідачу.

У тексті мирової угоди сторони вказали, що вони обізнані з наслідками укладення мирової угоди.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, що апеляційний суд роз`яснює сторонам.

З огляду на те, що мирова угода сторін щодо вирішення майнового спору відповідає вимогам статей 206 і 207 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення спільної заяви про затвердження мирової угоди від 12 червня 2025 року, а також визнання нечинними рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 207, 255, 373 374, 377 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Спільну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у такій редакції:

«МИРОВА УГОДА

у цивільній справі № 357/10858/23

м. Київ «04» липня 2025 року

ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1 , виданий органом 3210, РНОКПП: НОМЕР_2 ) з однієї сторони та ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) з іншої сторони, уклали цю мирову угоду в цивільній справі № 357/10858/23, яку розглядає Київський апеляційний суд (далі - Мирова угода), на таких умовах.

1. Сторони врегульовують спір у справі № 357/10858/23 через підписання та виконання Мирової угоди на основі взаємних поступок прав та обов`язків сторін щодо боргу, який виник з розписок від 10.10.2021 і 23.01.2022 (термін повернення - 01.01.2023) та який є предметом спору у цій справі, а саме:

- 35 000 доларів США - основна сума позики;

- 667,39 доларів США - 3% річних;

- 205 705,83 грн. - пеня.

2. Позивач та відповідач, діючи свідомо, добровільно, без примусу, за взаємною згодою, домовились і просять суд визнати, що вони зменшують борг до 35 000 (тридцяти п`яти тисяч) доларів США.

3. Сторони домовилися, що суму боргу в розмірі 35 000 доларів США, відповідач буде повертати протягом одного року з дня затвердження Мирової угоди. У забезпечення виконання цього зобов'язання відповідач передає в іпотеку таке майно:

- реєстраційний номер майна 020, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 66,9 кв.м.

4. Сторони домовились, що договір іпотеки буде посвідчено нотраріально та зареєстровано протягом трьох місяців після затвердження цієї мирової угоди судом. У разі нездійснення реєстрації іпотеки у визначений строк позивач має право відкрити виконавче провадження на стягнення 35 000 доларів США.

5. Сторони просять суд затвердити цю мирову угоду та прийняти рішення про зменшення суми боргу, яку винна відповідач, до 35 000 доларів США і стягнути з відповідача вказаний борг за розписками.

6. Сторони засвідчують, що після повного виконання цієї мирової угоди вони не матимуть між собою будь-яких неврегульованих майнових питань чи претензій щодо коштів, які є предметом даної мирової угоди, у тому числі щодо можливих компенсацій одна одній.

7. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави.

8. Мирова угода складена у 3-х примірниках кожен з яких має однакову юридичну силу: перший примірник залишається у ОСОБА_2 ; другий примірник - у ОСОБА_1 ; третій примірник долучається до матеріалів цивільної справи № 357/10858/23.

9. Судові витрати у справі № 357/10858/23 покладаються на сторону, яка їх понесла.

10. Умови Мирової угоди відповідають волі та інтересам сторін, які розуміють наслідки укладення цієї Мирової угоди за ЦПК України, у тому числі за ст.ст. 207, 256 ЦПК України.

11. Мирова угода передається на затвердження Київському апеляційному суду та набуває чинності після затвердження судом.

12. У зв'язку з тим, що спір між сторонами врегульовано даною мировою угодою, сторони просять провадження у справі закрити.

Позивач /підпис/ В.С. Штика

Відповідач /підпис/ С.В. Штика»

У зв`язку із затвердженням мирової угоди рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року визнати нечинними.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 11 липня 2025 року.

Головуючий

Судді: