Справа №709/167/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кваші І.М.,

секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_17,

третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнобай в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на користь непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат Зелений Ю.В. звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на користь непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги.

Позовна заява обгрунтовується тим, що ОСОБА_3 має повнолітню доньку ОСОБА_4 . У квітні 2024 року позивачка отримала 1 групу інвалідності, безстроково. Потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Стан її здоров`я спричинений гострим мозковим ішемічним інсультом. Після цього вона постійно проходить лікування в медичних закладах. Розмір її пенсії складає менше ніж 4000 грн. Займатись домашнім господарством, садівництвом чи городництвом вона не має змоги за станом здоров`я. Тому пенсія є єдиним джерелом доходу. Однак цього недостатньо для забезпечення навіть мінімального рівня життя. Власні заощадження закінчились. Наразі допомогу їй надає лише син. Донька ж повністю ухиляється від обов`язків щодо догляду за хворою матір`ю. Вважає, що донька зобов`язана та має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки перебуває на заробітках за кордоном, але відмовляється це робити. За складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності, позивач як пенсіонер з інвалідністю 1 групи не отримувала та не отримує від доньки жодної грошової підтримки, а тому змушена звернутися до суду. Пенсія є єдиним джерелом існування позивача. Витрати на харчування, ліки, комунальні послуги та предмети гігієни значно перевищують цю суму. Через це вона змушена економити на всьому та просити підтримки у рідних і близьких, що фактично формує "жебрацький" спосіб життя.

На підставі викладеного просить стягнути з ОСОБА_4 на утримання непрацездатної матері ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з моменту подання позову довічно.

Від відповідачки ОСОБА_4 надійшли заяви, в яких вона повідомила, що на даний час проживає у м. Мюнхен, Німеччина. Навчається на інтеграційних курсах. Також проходить тривале лікування.

Представник відповідача ОСОБА_17 подав до суду відзив на позовну заяву. Просив поновити строк для подачі відзиву. Зазначив, що відповідачка вказану позовну заяву не визнає. Для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки необхідна сукупність двох критеріїв: непрацездатність та потреба у матеріальній допомозі. Так, позивачка є непрацездатною. Щодо критерію потреби у матеріальній допомозі, т опрожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році становить 2361 грн. Пенсія за віком, яку отримує позивачка станом на серпень 2024 року становить 3958,98 грн., тому позивачка не вважається особою, яка потребує матеріальної допомоги. Процесуальним обов`язком позивача було надання суду відомостей про його майновий стан, зокрема з податкового органу про усі отримані прибутки, які не обмежеються пенсійними виплатами, а також виписками з банківського рахунку, інформацією щодо отриманих субсидій. Крім того, відповідачка не може сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі, оскільки відповідачці лише з 19 лютого 2025 року призначена пенсія по віку в сумі 3038 грн, але пенсійні виплати поки що не отримувала, буде їх отримувати з травня 2025 року. Також на утриманні у відповідачки перебуває дитина з інвалідністю ОСОБА_5 , 2001 року народження. Твердження позивачки про необхідність оплати комунальних послуг не підтверджено документально, оскільки з наданих квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що власником будинку являється третя особа - ОСОБА_2 , який має нести тягар утримання своєї власності. Крім того, не відповідає дійсності твердження позивачки про отримання відповідачкою доходів за кордоном, адже такі доводи нічим не підтверджені і являються лише припущенням позивачки. Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні з огляду на те, що позивачем у справі не доведено того, що вона потребує матеріальної допомоги, бо розмір її пенсії перевищує встановлений в країні розмір прожиткового мінімуму майже вдвічі. Також в неї є повнолітній син, що так само може надавати матеріальну допомогу матері, проте позовні вимоги заявлені лише до одного з дітей. Відповідачка має складний майновий стан, отримує мінімальну пенсію.

Від ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив. Заперечує обставини вказані у відзиві. Зазначає, що відповідка обманює суд, маніпулює. Так, дочка відповідачки не має групи інвалідності, вона вже доросла та працює, проживає окремо від матері. Відповідачка вводить в оману суд, говорячи, що допомагає позивачці в лікуванні, а вона відмовляється. Позивачка не відмовляється від допомоги, і готова поїхати до Німеччини, тільки б це допомогло у лікуванні її хвороби. Дочка і брати позивачки вимагали, щоб вона переписала на них майно, і погрожували віддати її в будинок престарілих. ОСОБА_4 часто брала в неї кошти і не повертала, а потім купила квартиру в Черкасах. ОСОБА_3 раніше тримала господарство, працювала на городах дочки, всілякими способами допомагала їй. А коли захворіла - дочка відвернулась від неї. На реабілітацію та лікування позивачки йдуть значні кошти. Вона потребує великої кількості засобів гігієни (памперси, пелюшки), держава надає їх мізерну кількість.

В судовому засіданні 22 квітня 2025 року ОСОБА_3 просила задовольнити позовні вимоги. Повідомила, що коли вона захворіла, донька написала брату, що від матері відмовляється. Говорила, щоб доглядав її сам. Позивачка лежала в реабілітаційному центрі, а лікарі дивувалися, що син доглядає матір, а не донька.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні 22 квітня 2025 року просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що з дитинства сама вирішувала свої ситуації, проблеми. Ростила її бабуся. Одружилась із простим хлопцем. Мати їй тоді сказала, щоб відносно житла розбирались з чоловіком самі. Хоча в батьків на той час було два будинки. Вона з чоловіком знайшли бабусю, яку можна було доглянути. І таким чином від чужих людей вона успадкувала будинок. Народила дочку з інвалідністю, у зв`язку з цим довго була в декреті. Дітей вивчила самостійно. Одна з дочок - провізор в аптеці, вона завжди контролювала препарати, які призначали лікарі її матері. Одна з дочок приїжджала та купала її матір. Відповідачка тримала корову, тяжко працювала. Потім виїхала до Польщі, звідки намагалась допомогти матері. Брат на даний час її до матері не допускає. Він бив відповідачку, залишались синці. Відразу після смерті батька брат сказав, що її там немає нічого. Певний час вона пропонувала брату, щоб догляд за матір`ю здійснювала сиділка. Він відмовився. ОСОБА_4 від матері не відмовляється. Проте платити аліменти зараз не може, бо не має доходів.

В судовому засіданні 24 липня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позовних вимог, з огляду на обставини, вказані в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову на підставі обставин, описаних в відзиві.

Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги. Зазначив, що мати їх обох виховувала, в дитинстві возила на море.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 встановлено 1 групу інвалідності (а.с. 41, 42).

З довідки про доходи, виданої ОСОБА_3 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, вбачається що станом на серпень 2024 року розмір її пенсії складав 3958,98 грн. (а.с. 54).

Стороною позивача додано виписки із медичних карт стаціонарного хворого, медичні довідки за 2023- 2025 роки, які підтверджують її лікування та реабілітацію (а.с. 7, 43, 44, 45, 46-47, 52-53).

Згідно з фіскальними чеками ОСОБА_3 придбавались лікувальні послуги, медикаменти та засоби гігієни (а.с. 10, 12, 13, 14, 16, 17, 23, 24, 25, 26, 33, 34, 36, 37).

Чоловік позивачки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50).

Відповідач ОСОБА_4 є дочкою позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 березня 1975 року (а.с. 40).

З довідки про перебування на консульському обліку вбачається, що ОСОБА_4 перебувала на тимчасовому консульському обліку в Генеральному консульстві України в Мюнхені з 19 березня 2024 року до 19 березня 2025 року (а.с. 51).

ОСОБА_4 19.02.2025 призначено пенсію по віку у розмірі 3038,00 грн. (а.с. 187).

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2024 року по лютий 2025 року інформація щодо ОСОБА_4 відсутня (а.с. 188).

Відповідачці рекомендовано хірургічне лікування (довідка №210 від 19.02.2019, а.с. 189).

ОСОБА_4 на обліку в Чорнобаївському управлінні Золотоніської філії Черкаського обласного центру зайнятості не перебуває (довідка від 16.04.2025 №15.4.1-12/205, а.с. 190).

Також ОСОБА_4 не перебуває на обліку в Чорнобаївському відділі соціальної підтримки громадян управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації (а.с. 194).

Також стороною відповідача надано лист КНП "Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради", відповідно до якого вказаний заклад має можливість взяти на лікування та реабілітацію військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_8 (сторони не заперечували, що ОСОБА_8 - чоловік відповідачки) (а.с. 191).

ОСОБА_2 є сином позивачки (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ). ОСОБА_2 встановлено 2 групу інвалідності (а.с. 49).

Відділом соціального захисту та охорони здоров`я Чорнобаївської селищної ради прийнято рішення про призначення ОСОБА_2 компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, за доглядом за ОСОБА_3 (а.с. 6).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації ОСОБА_2 отримує допомогу державну соціальну допомогу інвалідам 2 групи в розмірі 2361,00 грн (а.с. 39).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , повідомив, що ОСОБА_10 - його рідна сестра. У 1990 році коли племінниці ( ОСОБА_4 , відповідачці) було 18 років, за батьками їхніми допомагала доглядати ОСОБА_12 . Коли вона вийшла заміж, то з чоловіком залишилися жити з бабою. ОСОБА_13 підтримувала свою бабу.

Свідок ОСОБА_14 , допитаний в судовому засіданні, повідомив, що ОСОБА_10 - його сестра. Справді вона потребує допомоги. Вона хворіє все життя. Він з братом відмовились від спадщини, щоб сестра доглянула батьків. Але бабу доглядала ОСОБА_4. ОСОБА_16 тут не було. Коли баба померла, то сестра (позивачка) виселила свою доньку з бабиного будинку, разом з чоловіком. Після цього племінниця доглянула чужу бабу. І тепер живе в старій недоглянутій хаті. Сестра може й потребує допомоги на даний час, але про це їй треба було думати раніше. Але сину ОСОБА_16 дісталося два будинки. То ж має доглядати матір.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Згідно з паспортом громадянина України ОСОБА_3 , її зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до інформації виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 (а.с. 63). Відповідач не заперечує, що на даний час проживає в

м. Мюнхен, Німеччина.

Тобто позивач та відповідач не проживають разом.

З досліджених судом письмових доказів вбачається, що ОСОБА_3 встановлено 1 А групу інвалідності. Вона потребує постійного стороннього догляду та допомоги, повністю залежна від сторонніх осіб.

Також встановлено, що позивачка має ряд захворювань.

Відповідно до протоколу розрахунку пенсії ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області. Розмір пенсії станом на серпень 2024 року складав 3958,98 грн. (а.с. 54).

Відповідач на даний час також перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області. Розмір її пенсії з 01.03.2025 року складає 3038,00 грн. (а.с. 187).

Отже, встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованим розмір аліментів заявлений позивачем, з наступних підстав.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Позивачка обґрунтовувала позовні вимоги посиланням на те, що вона є непрацездатною, отримує пенсію, яку витрачає на придбання продуктів харчування, ліків, реабілітацію і оплату комунальних послуг. Коштів, необхідних для забезпечення її життєдіяльності не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище вона потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітня дочка. На сьогоднішній день її дочка не допомагає їй матеріально, не забезпечує її всім необхідним для нормального проживання.

Стан непрацездатності має супроводжуватись необхідністю отримувати сторонню мтаеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2025 році, зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2025 року - 2361 гривень.

Із наданих позивачем довідки про розмір пенсії вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_3 є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На момент розгляду цієї справи позивачка отримує пенсією у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивачки та хронічних хвороб, через які вона потребує постійного лікування та догляду, суд допускає витрати позивача на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Разом з тим, позивачка не надала доказів відсутності у неї інших доходів, крім пенсії.

До того у позивачки є також повнолітній син ОСОБА_2 , який також має обов`язок утримувати непрацездатну матір.

Крім того, судом встановлено, що догляд за позивачкою здійснює ОСОБА_2 , який з нею проживає. Тому послуг доглядальниці ОСОБА_3 не потребує.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не враховує як докази Попередній договір про укладання в майбутньому договору з надання соціальних послуг підтриманого проживання осіб похилого віку, фіскальні чеки, які підтверджують придбання продуктів харчування, а також рахунки за сплату комунальних послуг, оскільки вони не підтверджують витрати на утримання та лікування саме ОСОБА_3 .

Також суд не приймає до уваги звукозиписи розмов, наданих стороною позивача на диску, оскільки неможливо встановити чия саме розмова записана, а також записано лише невеликі фрагменти розмов, що не дає змоги суду оцінити зміст розмови.

Також суд не бере до уваги, надані відповідачем документи, складені іноземною мовою, оскільки документи мають подаватись у перекладі на українську мову.

З огляду на наведене, а також враховуючи наявність у позивача інших осіб, що мають обов`язок її утримувати, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 лютого 2025 року (дати подання позову) - довічно, у зв`язку з чим вказана позовна заява в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач при зверненні з позовом до суду судовий збір не сплачувала, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, що складає 1211,2 гривень.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 141, 142, 259, 263-265, 279, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на користь непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 лютого 2025 року, довічно.

В задовленні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в прибуток держави в сумі 1211,2 гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І.М. Кваша