Справа № 545/2906/24
"26" червня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Гаврися В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Нестеренко Наталії Миколаївни про вирішення питання щодо судових витрат по цивільній справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.06.2025 відмовлено у задоволенні позову Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Питання про розподіл судових витрат рішенням суду не вирішувалося. Представник відповідача адвокат Нестеренко Н.М. звернулась звернулася до суду із заявою про стягнення судових витрат ізДержавного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», а саме 35 000 грн - правничої допомоги та 6000 грн - інші витрати повязані з розглядом справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, будь яких клопотань та заяв не направляв.

Відповідач та її представник Нестеренко Н.М. в судове засідання не з`явилися, попередньо надавши клопотання про розгляд питання про винесення додаткового рішення без їхньої участі.

Третя особа Терешківська сільська рада Полтавського району Полтавської області в особі голови, просили розглядати справу без їхньої участі, у вирішенні питання про винесення додаткового рішення покладалися на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

З огляду на те, що в задоволенні позову відмовлено, то судові витрати стягуються з позивача на користь відповідача.

Представниками відповідача заявлено до відшкодування судових витрат суму, що складається з 35 000 грн витрат на правничу допомогу, з яких 30 000 грн основної винагороди та 5 000 грн гонорар успіху та 6000 грн. інші витрати пов`язані з розглядом справи в суді.

На підтвердження витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу до суду подано: договір про надання правничої допомоги № А-02/08/24 від 13.08.2024, додаткова угода до договору про надання правничої допомоги № А-02/08/24 від 13.08.2024, платіжні інструкції 139-141, 148, акт наданих послуг від 02.06.2025, детальний опис робіт та наданих послуг адвокатами Нестеренко Н.М. та Ткаченко А.В., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. На підтвердження судових витрат пов`язаних з розглядом справи суді надано договір № 20-ГВ/24А на виконання інженерно-геодезичних послуг від 13.09.2024, протоколом узгодження договірної ціни, рахунок фактура №20-ГВ/24А.

Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.

На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач свої заперечення проти заявлених у відзиві витрат на правничу допомогу та поданих розрахунків в додаткових поясненнях не висловив, клопотання про зменшення правничої допомоги чи про застосування співмірності не надавав, тому суд не вправі самостійно зменшувати заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу.

Разом з тим, щодо стягнення «гонорару успіху» , то суд звертає увагу, що як вбачається з рішення (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96 (§ 55)), суд вказав, що коли йдеться про угоди, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом - то такі, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Тобто ЄСПЛ у цій справі констатував обов`язковість сплати гонорару успіху клієнтом, водночас, при відшкодування сплаченого клієнтом гонорару успіху з третьої сторони необхідно враховувати критерій розумності витрат.

В іншій справі, East/West Alliance Limited проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268, зі змінами) присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відтак, суд не вважає що гонорар успіху відноситься до неминучих та обґрунтованих витрат, тому стягненню з протилежної сторони не підлягає.

Натомість, підлягають стягненню витрати пов`язані з проведення дослідження виконаного спеціалістом інженерно-геодезичних послуг, оскільки висновки цього дослідження враховані судом при постановленні рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року по справі №712/4126/22 окремо зауважила, що відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні (в нашому випадку дослідження спеціаліста та надання висновку), на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права.

Отже, за таких обставин з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 30000 грн. на правничу допомогу та 6000 грн інші витрати пов`язані з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 137, 265, 270 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (адреса місцезнаходження: вул. Шота Руставелі, 9-А, м. Київ, 01601) на користьОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 30000 грн та 6000 грн інші витрати пов`язані з розглядом справи.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк