Справа № 523/9382/24
Провадження №2/523/1188/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одеса, у загальному позовному провадженні, цивільну справу № 523/9382/24 за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» про визнання дії відповідача неправомірними щодо закриття сміттєпроводу в житловому будинку та зобов`язання відновити його експлуатацію,

ВСТАНОВИВ:

Доводи позову.

До Суворовського районного суду міста Одеси звернулася ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Олійник О.О. з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» про визнання дій відповідача неправомірними щодо закриття сміттєпроводу в житловому будинку та зобов`язання відновити його експлуатацію, якою просила:

1) Визнати неправомірними дії Відповідача - Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» щодо закриття (заварювання) сміттєпроводу в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) Зобов`язати Відповідача - Житлово-будівельний кооператив «ДОБРО-116» відновити експлуатацію сміттєпроводу житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом його розварювання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та є власником квартири АДРЕСА_2 .

Даний житловий будинок знаходиться в управлінні Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» (Код ), попередня назва ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25".

У 2017 році, без згоди всіх співвласників житлового будинку - членів кооперативу, за дорученням голови правління, представниками ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25" було здійснено заварювання сміттєпроводу в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , що є порушенням будівельних санітарно - гігієнічних норм та прав співвласників багатоквартирного будинку членів кооперативу.

З цього приводу позивач та її представник адвокат Олійник О.О. неодноразово звертались до голови правління ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25" із запитами про надання інформації, а саме: - на підставі якого рішення було здійснено закриття (заварювання) сміттєпроводу в житловому будинку; - надання інформації та копії протоколу загальних зборів яким прийнято вказане рішення; - надання інформації та копії протоколу про призначення (обрання) голови правління ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25"; - надання копії статуту ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25". Однак відповідач ухиляється від прийняття і реєстрації запитів та надання відповіді на них, чим порушив права позивача як члена кооперативу і власника майна житлового будинку.

В житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_3 проживає значна кількість людей похилого віку, яким в силу їх віку і стану здоров`я, без сторонньої допомоги та без обладнаних сміттєпроводів складно здійснювати викидання сміття в контейнери які розташовані на прибудинковій території.

Незаконні і протиправні дії Відповідача, які виразилися в закритті (заварюванні) сміттєпроводу в житловому будинку, є прямим порушенням приписів чинного законодавства України та прав співвласників будинку на вільне володіння та користування спільним майном житлового будинку, що стало підставою для звернення до суду.

Доводи відзиву на позов.

26.07.2024 року представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги є необргутнованими та безпідставними, виходячі із наступного.

21 січня 2017 року серед власників квартир було проведено письмове опитування по парадним щодо закриття сміттєпроводу, за результатами якого близько 90% мешканців «за» закриття сміттєпроводів, що підтверджується копіями опитувальних листів. З урахуванням голосів, отриманих шляхом проведення письмового опитування, було вирішено припинити експлуатацію сміттєпроводів в будинку АДРЕСА_4 . Позивачка знала про проведене опитування та була проти, відмовилася від обов`язків члена кооперативу відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію». Про обізнаність позивача щодо закриття сміттєпроводу підтверджується і тим, що остання була прмисутня на загальних зборах проведених 08 вересня 2017 року, щодо порядку денного №5 (протокол №1/17).

Окрім того, відповідно до Протоколу №1/17 засідання правління ЖБК«ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» від 21.01.2017 року з питання першого порядку денного, прийнято одностайне рішення стосовно зменшення об`ємів робіт двірника за рахунок закриття сміттєпроводів в 1, 2, 3, 4 і 6 парадних (сміттєпровід в 5 парадній раніше був закритий). Строк виконання до 01.03.2017 року, чим також підтверджує правові підстави для закриття сміттєпроводів.

Також причинами закриття сміттєпроводи у будинку стало те, що вони перетворились на зони антисанітарії, стали розсадниками тарганів, мух, поганих запахів, їх подальша експлуатація неможлива виходячи з санітарних, технологічних та фактичних можливостей та норм.

Окрім того, Позивач не вказує, які чи який сміттєпровід слід відновити, оскільки такий був наявний у кождій парадній. Співвласники інших квартир вказаного житлового будинку з позовами про захист їх порушених прав внаслідок припинення експлуатації сміттєпроводу до суду не звертались, та не уповноважували ОСОБА_1 звертатись з позовними вимогами в їх інтересах.

Заявлені Позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки рішення про закриття сміттєпроводу було прийнято мешканцями будинку, а на теперішній час на виконання Указу Президента України від 13.03.2020 року №87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» крім іншого, зобов`язано зачинити (заварити) сміттєпроводи в багатоквартирних житлових будинках з метою недопущення розповсюдження інфекційних хвороб тощо, що підтверджується листом Одеської обласної державної адміністрації №1/01-35/2126/2-20 від 20.03.2020 року, а також відповіддю Департаменту міського господарства Одеської міської ради №01-70/877 від 05.08.2020 року. Заявлені Позивачем позовні вимоги суперечать вимогам законодавства та несуть загрозу для співвласників будинку захворіти на інфекційні хвороби.

Окрім того, дані обставини справи відомі Позивачу, осікльки дане питання вже розглядалося у справі № 523/16470/17 в Суворовському районному суді. м. Одеси, де Позивачу було відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог.

Необхідність влаштування сміттєпроводів у житлових будинках регламентується базовими нормативними документами ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» (чинні з 01.01.2006, зі змінами згідно наказу Мінрегіону України від 14.06.2018 №139), а санітарно-гігієнічні норми з улаштування та експлуатації сміттєпроводів регламентуються Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, що затверджені наказом №145 МОЗ України від 17.03.2011року. З аналізу п.п.5.10-5.12 вказаного ДБН з урахування п.п.2.17-2.20 Санітарних норм слід дійти до висновку, що зазначені норми не вимагають обов`язковості облаштування сміттєпроводу у звичайному 9-ти поверховому будинку.

Відповідно до вимог ДБН при улаштуванні у будинках систем сміттєпроводу слід передбачати забезпечення подавання вогнегасної речовини до стовбура сміттєпроводу та сміттєзбірної камери (п.6.21), однак сміттєпроводу і сміттєзабірні камери будинку АДРЕСА_3 , не обладнані системами подавання вогнегасної речовини з моменту його будівництва, можливість її встановлення відсутня.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 144 від 22.04.2021 р. затверджено Схему санітарного очищення м.Одеси, згідно якої збирання побутових відходів планується проводитися контейнерним методом, якою не передбачено вивіз ТПВ від сміттєпроводів.

Відповідно до підпунктів 2.2. Договору №5032-22 К/С від 01.01.2022 року послуги з вивезення побутових відході в надаються за контейнерною схемою. Тобто, згідно вищезазначеного договору, вивезення відходів зі сміттєпроводу в житловому будинку «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» не передбачається.

Виходячи з викладеного, представник відповідача ввжає, що дії Відповідача по заварюванню сміттєпроводу, є цілком обґрунтованим, доводи Позивача, що Відповідач діяв неправомірно є безпідставними, заявлені Позивачем позовні вимоги суперечать вимогам законодавства та несуть загрозу для співвласників будинку захворіти на інфекційні хвороби, а тому підстав у позові слід відмовити. Також представник відповідача посилаючись ч. 8 ст. 141 ЦПК Украіни, зазначви у Відповідача наявні правові підстави на відшкодування судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Доводи відповіді на відзив.

02.08.2024 року на адресу суду представник позивача надав до суду відповідь на відзив в якому зазначив наступне.

Відповідач зазначає, що ним проведено опитування співвласників/ членів кооперативу з приводу питання заварювання сміттєпроводу та надав до суду опитувальні листи. Однак вказані листи не відповідають вказаним вище вимогам закону щодо порядку прийняття та оформлення рішень співвласниками/членами кооперативу щодо управління спільним майном житлового будинку. Зокрема, надані відповідачем опитувальні листи не містять дати проведення опитування, інформації щодо загальної кількості співвласників/членів кооперативу, інформації про права власності, інформації щодо площі нерухомого майна, порядку денного, інформації щодо підрахунку голосів та прийняття рішення "прийнято" або "не прийнято", інформації про осіб які проводять опитування, інформації щодо загальних зборів до яких проводиться дане опитування та посилання до протоколу загальних зборів.

Вказані опитувальні листи містять виправлення та дописи, інформацію та підписи співвласників які вже не проживають та не мають майна в житловому будинку, не є членами ЖБК. Опитування є недійсним та таким, що проведено з порушенням вимог законодавства щодо проведення, скликання та оформлення загальних зборів співвласників житлового буднику/членів ЖБК.

Відповідачем не наведено на яких саме зборах вирішувалось питання про закриття сміттєпроводу. Якщо допустити, що це питання вирішувалось на загальних зборах 27.11.2016 року то опитування потрібно будо провести за 15 діб, тобто не пізніше грудня 2016 року, а не 21 січня 2017р.

Позивач про опитування не знала, від підпису відмовлялася. На загальних зборах 08.09.2017 року не виступала, оскільки не знала, що існує протокол засідання правління від 21.01.2017 року і що збирали підписи про закриття (заварювання) сміттєпроводів. Про наявність таких рішень позивач дізналася випадково, коли почали закривати сміттєпровід у 6 парадній, де також люди були невдоволені та обурені діями з боку відповідача. 02.02.2017 року, позивачем разом з іншими співвласниками було подано заяву на ім`я виконавчого директора ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25" Левченко О.О., де вони просили не заварювати сміттєпровід. Заява була прийнята, однак ніякого протоколу позивачу пред`явлено не було, відповіді не надано. Позивач та мешканці будинку визвали поліцію, порушено кримінальну справу №00000745 від 18.02.2017 року.

Закон та статут ЖБК не містить такої (окремої) форми реалізації прав та повноважень співвласників/членів ЖБК щодо управління майном багатоквартирного будинку та/або прийняття рішень з управління ЖБК як опитування співвласників/членів ЖБК а тому, вказані посилання відповідача на опитування є безпідставними і необґрунтованими, а опитувальні листи такими, що не відповідають вимогам закону та ЦПК України та є неналежними, недопустимими та недостовірними доказами (ст.ст. 76-80 ЦПК України).

Як вбачається із наданого відповідачем протоколу засідання правління №1/17 від 21.01.2017 року, питання закриття сміттєпроводів в житловому будинку прямо не вирішувалось. В п. 1 вказаного протоколу на розгляд правління винесено питання про зменшення об`ємів виконуваних робіт для двірника та прибиральниці за рахунок зменшення території, що прибирається, зокрема зменшити об`єм виконуваних двірником робіт за рахунок закриття сміттєпроводів в 1, 2, 3, 4, 6 під`їздах (у 5-му під`їзді на той момент сміттєпровід вже було закрито взагалі без будь-якого рішення).

Однак, відповідачем не надано до суду статуту ЖБК та/або протоколу загальних зборів де визначено повноваження членів та голови правління приймати питання, що стосуються розпорядження спільним майном співвласників/членів ЖБК саме на зборах та за рішенням правління ЖБК.

Згідно із п. 12.1.1, п. 12.2 розділу 12 статуту ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25", закриття сміттєпроводів - це окреме питання яке відноситься до виключної компетенції загальних зборів членів ЖБК та повинно було розглядатися на зборах з складанням відповідного протоколу, а вже потім повинно було ставитися питання на засіданні правління про зменшення об`ємів виконуваних робіт двірником та прибиральником. Тому, рішення прийнято некомпетентним та не уповноваженим органом управління ЖБК і не підлягає виконанню.

Щодо протоколу загальних зборів членів ЖБК №1/17 від 08.09.2017 року, то питання закриття сміттєпроводів в житловому будинку не вирішувалось на загальних зборах. Про що свідчить посилання на ст. 5-6 вказаного протоколу. В протоколі зазначено, що позивачу було вказано на опитування співвласників а не на рішення загальних зборів де прийнято відповідне рішення.

Тому посилання відповідача на протоколи №1/17 від 21.01.2017 року та №1/17 від 08.09.2017 року як на законність своїх дій є безпідставними.

Причини на які посилався відповідач щодо закриття сміттєпроводу, вказунє лише на компетентне управління житловим будинком, невиконання своїх обов`язків з боку відповідача як управителя житловим будинком. Саме неналежне виконання покладених обов`язків/функцій відповідача ЖБК призвело до погіршення санітарного та гігієнічного стану житлового будинку, у зв`язку із чим позивач неодноразово зверталася із скаргами до відповідача та до контролюючих установ. Вказані обставини підтверджуються і наявними у позивача листуваннями у меседжері "Viber".

Також, не зрозуміло посилання відповідача на виконання протиепідемічних заходів спрямованих на запобігання розповсюдженню інфекцій та респіраторної хвороби и СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 так як причинами розповсюдження даного вірусу не є ситуація пов`язана із сміттєпроводами в житловому будинку.

Відповідно до наданого відповідачем листа Департаменту міського господарства ОМР №01-70/877 від 05.08.2020 року, відповідачу рекомендовано зачинити (заварити) сміттєпровід з метою недопущення інфекційних хвороб, а не уповноважено або доручено.

Щодо посилання відповідача на Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №144 від 22.04.2021 року та укладений договір на вивіз ТПВ №5032-22 К/С від 01.01.2022 року то слід зазначити, що наявність контейнерів для вивезення ТПВ не перешкоджає нормальній експлуатації сміттєпроводу житлового будинку так як дані обставини не виключають одна одну. Збирання сміття може бути організовано контейнерним методом у відповідних технічних приміщеннях під сміттєпроводами житлового будинку.

Відповідно до листа № тд-ж-52 від 20.02.2017 року за зверненням позивача до "Єдиного центру звернення громадян" з приводу питання заварювання сміттєпроводу вказано, що хоча встановленими правилами дозволяється заварювання сміттєпроводів в багатоквартирних будинках, однак органам місцевого самоврядування забороняється втручання в фінансово- господарську діяльність суб`єктів господарювання. Отже, рішення про заварювання сміттєпроводів (розпоряджання спільним майном житлового будинку) повинно прийматися таким суб`єктом господарювання самостійно враховуючи наявні рекомендації.

В рішеннях Суворовського районного суду м. Одеси від 29.11.2021 року та Господарського суду Одеської області від 25.10.2023 року по справі №523/16470/17 суди відмовили позивачу в задоволені позову формально, так як позов був пред`явлений до неналежно відповідача.

На даний час, контейнери для сміття розміщені під вікнами житлового будинку, які переповнені та зламані, вітер роздуває сміття на прибудинкову територію, в дворі стоїть сморід, злітаються мухи, сміттєві баки ніхто не миє. З приводу цього, 28.11.2023 року за вх. №22 була написана скарга виконавчому директору ОСОБА_2 з проханням відновити роботу сміттєпроводу, однак відповіді надано не було.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованим і безпідставними, докази надані відповідачем до відзиву на позовну заяву є неналежними, недопустимими і недостовірними.

Доводи заперечень відповідача.

20.11.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив. У вказаному заперченні представник відповідача вказує на те, що саме рішення про припинення експлуатації сміттєпроводу може бути за приписами ч.3 п.2.17 Державних санітарних норм, які є обов`язковими для виконання, прийняте виключно у разі дотримання умов: на закриття сміттєпроводу надана письмова згода мешканців будинку.

Посилання на дану норму визначено самим Позивачем у позовній заяві.

Письмове опитування співвласників проводилося шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, номер квартири або нежитлового приміщення, відповідь, особистий підпис. За результатами підрахунку результатів письмового опитування, підведено загальні підсумки голосування щодо даного питання.

Твардження позивача про те, що вказані опитувані листи заповнені особами які не є мешканцями вказаного будинку та є померлими ні чим не підтверджено.

08 вересня 2017 року було проведено Загальні збори членів ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25», на яких Позивач піднімала питання стосовно закриття сміттєпроводу, однак на даних зборах членами ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» не було підтримано дане питання та не винесено на порядок денний, наголошено, що дане рішення вже було прийнято шляхом письмового опитування. Таким чином члени ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» підтримали дане рішення про закриття сміттєпроводу та не потребувало в подальшому окремого затвердження на загальних зборах членів ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25».

Рішення загальних зборів ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ -25» оформлене протоколом №1/17 від 08.09.2017 року, є дійсними згідно норм чинного законодавства України.

Також предстаником відповідача надано до суду заяву в якій він просив застосувати строк позовної давности, відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що позивачці ще з 21.01.2017 року було відомо про закриття сміттєпроводу, та про порушення її права, однак Позивач не скористалася своїм правом на захист в межах строку позовної давності, таким чином пропустивши строк позовної давності, який сплинув у січні 2020 року. Доказів щодо поважності причин пропуску строку до суду надано не було.

Доводи заперечень позивача.

25.11.2024 року на заперечення відповідача стороною позивача подано заяву в якій зазанчено, що позивачу не зрозуміло яким чином проводилося письмове опитування до загальних зборів, які відбулися 08.09.2024 року та оформлені протоколом №1/17.

Із змісту того самого протоколу загальних зборів №1/17 від 08.09.2024 року (питання порядку денного №5 "Різне"): "майже всі присутні на зборах нагадали ОСОБА_1 , що було проведено письмове опитування мешканців будинку, яке показало, що близько 90% мешканців проголосували "за" закриття сміттєпроводів". Тобто, із вказаного документу, на момент проведення загальних зборів та оформлення протоколу зборів, відповідач намагався заздалегідь провести письмове опитування до зборів які ще не відбулися. Питання закриття сміттєпроводів в житловому будинку, по якому проводилося письмове опитування, не включено до порядку денного протоколу загальних зборів співвласників від 2017 року, чим позбавлено можливості співвласників які були присутні на загальних зборах та після їх проведення залишити свій голос з цього питання.

Відповідно до п. 12.1.9 Статуту ЖБК "Іллічівський-25", рішення членів ЖБК може бути прийняте шляхом письмового опитування членів ЖБК в разі відсутності кворуму на загальних зборах. Члени правління (комісійно) зобов`язані протягом 15 діб (з моменту проведення загальних зборів) провести письмове опитування. Підсумки письмового опитування повинні бути враховані в протоколі загальних зборів.

Рішення про припинення експлуатації сміттєпроводу може бути за приписом ч.3 п.2.17 Державних санітарних норм, які є обов`язком для виконання прийняте виключно у разі дотримання умов на закриття сміттєпроводу (надана письмова згода мешканців будинку відповідно до приписів ч. 3, п. 2.17, якої надано не було) та встановленого порядку прийняття рішень для відповідної форми управління житловим будинком, зокрема проведення загальних зборів ЖБК.

Згідно із п. 12.1.1, п. 12.2 статуту ЖБК (обмеження права користування спільним майном) відноситься до компетенції загальних зборів членів ЖБК. Питання закриття сміттєпроводу на загальних зборах не вирішувалось. Протоколи засідання правління №1/17 від 21.01.2017р., питання закриття сміттєпроводу прямо не вирішувалось. В п. 1 протоколу винесено питання про зменшення об`ємів виконуваних робіт для двірника за рахунок зменшення території, що прибирається. Посилання на протокол загальних зборів №1/17 від 08.09.2017 року та №1/17 від 21.01.2017 року як на законність своїх дій, є безпідставними. Листи письмового опитування співвласники власноручно не заповнювали.

Закриття сміттєпроводу призвело до погіршення санітарного та гігієнічного стану житлового будинку.

ЖБУ «Іллічіцвський -25» не дотрималось умов, при яких можливо виведення сміттєрповоду з експлуатації ч.3 п. 2.17 Державний санітарних норм.

Доводи письмових пояснень позивача.

21.02.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Олійник О.О. подав до суду додаткові письмові пояснення, якими пзазначив наступне. Органами управління ЖБК є загальні збори. До компетенціх загальних зборів відноситься питання про використання спільного майна багатоквартирного будинку. П. 12.1.1, 12.2 Стутуту ЖБК передбачено, що обмеження права користування спільним майном відноситься до компетенції загальних зборів членів ЖБК. Опитувальні листи без дати містять підписи осіб, які не є членами ЖБК, що є порушенням п. 12.1 Статуту ЖБК. Мешканці всього будинку, де 288 квартир, згоди не надавали. Послуги на вивезення побутових відходів надаються на контейнерною схемою. Двірник, згідно постаової інструкції щоденно повинен видаляти поюутові відхзоди з симіттєкамерит сміттєпровода, трансопртування контейнерів в установлене місце. Закриття сміттєпроводу призвело до погіршення санітарного стану будинку.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 червня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 червня 2024 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подачу до Суворовського районного суду м.Одеси позову до моменту ухвалення рішення по даній справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2024 року задоволено клопотання представника позивача щодо проведення судового засідання в режимі відеконфернеції.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

ІІІ. Позиції сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив, письмових поясненнях та запереченнях на доводи відповідача. Щодо строків позовної давності, пояснила що вона намагалась отримати дуже довго від відповідача документи для звернення до суду, також у провадженні судів перебували інші справи, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом у червні 2024 року.

Представник відповідача адвокат Олійник О.О. у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив, письмових поясненнях та запереченнях на доводи відповідача. Додатково щодо строків позовної давності зазначив, що такі строки позивачем не пропущено, оскільки поданий позов відноситься до категорії негаторних позовів, на які строк позовної давності не розповсюджується.

Представники відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Іллічівський 25» - адвокат Чекмарьова Л.Ю. та Возна І.В. у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві, у запереченнях, також адвокат Чекмарьова Л.Ю. просишла застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності, оскільки поданий позов не відноситься до категорії негаторних позовів, в свою чергу строки звернення до суду є порушеними, без поважних причин. Подача позивачем інших позовів до судів не є підставою для поновлення строку для подачі даного позову.

На останнє судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відстуність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право валсності № НОМЕР_1 .

Житловий будинок АДРЕСА_5 князя знаходиться в управлінні Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» (Код ), попередня назва ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25".

В житловому будинок АДРЕСА_5 князя, по парадним (під`їздам), облаштовані сміттєпроводи, зі стадії будівництва будинку.

З метою вирішення питання закриття сміттєпроводу, Уповноваженими особами Житлово-будівельного кооперативу "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25" було проведено письмове опитування по парадним будинку АДРЕСА_3 , на підтвердження чого суду надано опитувальні листи.

Згідно Протоколу №1/17 від 21.01.2017 року засідання Правління ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25" з питання першого порядку денного, прийнято одностайне рішення стосовно зменшення обсягів роботи двірника, у тому числі за рахунок закриття сміттєпроводів в 1, 2, 3, 4 і 6 парадних (сміттєпровід в 5 парадній раніше був закритий). Строк виконання до 01.03.2017 року.

01.02.2017 року певна кількість жителів будинку АДРЕСА_6 , а також позивач ОСОБА_1 подали Виконавчому директору ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» заяву, якою просили не заварювати сміттєпровод в їх парадній.

З протоколу загальних зборів ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» від 08 вересня 2017 року вбачається, що при розгляді питання порядку денного №5 Різне виступила позивач ОСОБА_1 , проти закримття сміттєпроводів в парадних. Майже всі присутні на зборах нагадали, що було проведено письмове опитування мешканців будинку, яке показало що близько 90% мешканців за закриття сміттєпроводів.

У лютому 2017 року закрили сміттєпровод в будинку АДРЕСА_3 .

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 зверталась із заявою до Суворовської районної адміністрації, та зі зверненням на Урядову гарячу лінію за вх.№38-Ж2-5196 від 13.02.2017р., з приводу закриття сміттєпроводу, та отримала письмову відповідь № тд-ж-52 від 20.02.2017 року, згідно якої повідомлено, що відповідно до Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць затверджених Наказом МОЗ України №145 від 17.03.2011р. в існуючих багатоповерхових житлових будинках дозволяється закриття сміттєпроводу у разі проведення оброблення побутових відходів шляхом обладнання всіх квартир утилізаторами та письмової згоди всіх мешканців будинку.

Також, позивач ОСОБА_1 та мешканці будинку звертались до поліції, за наслідком звернення було порушено кримінальну справу №00000745 від 18.02.2017 року. Це підтверджується листом Дізнавача СД Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за №60.3/911-760 від 09.09.2022 року.

Надаючи правову оцінку дотриманню ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» порядку закриття сміттєпроводу в будинку АДРЕСА_3 , суд зазначає наступне.

ЖБК «Іллічівський-25» стоворено у 2016 році, метою якого є забезпечення житлом членів кооперативу та їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку (будинків), а також для наступної експлуатації та управління багатоквартирним будинком (будинками). Метою діяльності ЖБК є задоволення економічних, соціальних, житлових і інших потреб членів ЖБК на основі поєднання їх особистих інтересів, поділ між ними ризиків, витрат, розвитку їх самоорганізації, самоврядування та самоконтролю (п.п.2.1-2.2 Статуту, затвердженого протоколом Загальних зборів № 2/16 від 27 листопада 2016 року). ЖБК діє у відповідності до Закону України «Про кооперацію», чинного законодавства України та Статуту.

03.04.2025 року було внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємці та громадських формувань, та змінена зокрема назву ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» на ЖБК «ДОБРО-116».

Згідно із ст. 1 Закону України "Про кооперацію", кооперація це система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про кооперацію", кооперація базується на таких основних принципах, зокрема як: - демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; - безпосередньої участі членів кооперативних організацій у її діяльності.

Згідно із ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

За правилами ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», питання про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміна та скасування обмежень щодо користування ним належить виключно до повноважень зборів співвласників.

Згідно із ст. 368, ст. 369 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про кооперацію", ст. 6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласник має право, зокрема: - вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; - брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; - знайомитися із протоколами зборів співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі; - право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; - право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити; - інші права, визначені законом.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України "Про кооперацію", вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції яких відноситься, зокрема прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до п. 6.5 Статуту власникам квартир та нежитлових приміщень належить на праві спільної сумісної власності спільне майно багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування, несучі, огорождувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередені або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій теориторії, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова теориторія, у разі державної реєстрації таких прав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що сміттєпровід багатоквартирного будинку належить до спільного майна, та становить спільну сумісну власність співвласників багатоквартирного будинку.

Вирішувати питання про обмеження користування ним мають право виключно співвласники.

Положенням розділу 12 п. 12.1 Статуту - Органом управління ЖБК є загальні збори членів ЖБК, збори уповноважених і правління ЖБК. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності ЖБК.

До компетенції загальних зборів членів ЖБК відносяться, поміж іншого: розгляд питань про використання спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 12.1.2 Статуту загальні збори можуть передати частину своїх повноважень правлінню.

Відповідно до положення п.12.1.3 Статуту - Скликання загальних зборів членів ЖБК (зборів уповноважених) здійснюється правлянням чи головою в разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, мсіце, час проведення ві порядок денний загальних зборів, чилини ЖБК повинні бути сповіщенні не пізніше ніж за 10 днів до дати їх скликання.

Відповідно до положень п. 12.1.9 Статуту - Рішення членів ЖБК може бути прийняте шляхом письмового опитанування членів ЖБК в разі відсутності кворуму на загальних зборах. Члени правління (комісія) зобов`язані протягом 15 діб (з моменту проведення загальних зборів) провести письмове опитування. Підсумки пісьмового опитування повинні бути враховані в протоколі загальних зборів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновків, що питання про використання спільного майна багатоквартирного будинку, у даному випадку щодо закриття сміттєпроводу, відносить до компетенції загальних зборів членів ЖБК. Доказів передачі Правлінню ЖБК цих повноважень, матеріали справи не містять.

Здійснивши аналіз наведених положень Статуту ЖБК, суд прийшов до висновку, що за положеннями п. 12.1.9 Статуту передумовою проведення письмового опитування членів ЖБК є проведення загальних зборів. І лише у випадку встановлення відсутності кворуму на загальних зборах, що повинно бути відображено у рішенні загальних зборів, проводиться письмове опитування, протягом 15 діб (з моменту проведення загальних зборів). У подальшому, підсумки письмового опитування повинні бути враховані у протоколі загальних зборів.

Таким чином, суд констатує, що у будь-якому випадку письмове опитування повинно оформлюватися рішенням загальних зборів членів ЖБК, у формі протоколу, в якому відображені результати опитування.

За даних обставин, матеріалами справи підтверджується, що загальні збори членів ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» з питання використання спільного майна багатоквартирного будинку закриття сміттєпроводу, не проводились, сторона відповідача не надала суду рішення загальних зборів, за наслідком проведеного опитування.

Надані суду опитувальні листи, виходячи зі змісту положень статуту, не є рішенням членів ЖБК "ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25".

Рішення засідання правління, оформлене Протоколом №1/17 від 21.01.2017 року, стосовно зменшення об`ємів робіт двірника за рахунок закриття сміттєпроводів в 1, 2, 3, 4 і 6 парадних (сміттєпровід в 5 парадній раніше був закритий), не могло бути законною правовою підставою для закриття сміттєпровода, оскільки не може замінювати рішення загальних зборів членів ЖБК, проведення якого передбачено статутом ЖБК.

В свою чергу, суд критично відноситься до доводів представника відповідача з приводу того, що питання закриття сміттєпроводу піднімалося на рішенні загальних зборів ЖБК «ІЛЛІЧІВСЬКИЙ-25» від 08 вересня 2017 року, оскільки наведене питання не було внесене до порядку денного, крім того станом на дату проведення даних загальних зборів, сміттєпровід у будинку вже було закрито.

Сміттєпровід частина комплексу інженерного обладнання будинку, що призначена для приймання та вертикального транспортування ТПВ, складається зі стовбура, завантажувальних пристроїв, шиберу, гасників і пристрою очисного миючо-дезінфікуючого. (п.3.1 ДСТУ Б В.2.5-34:2007 «Сміттєпроводи житлових і громадських будинків»).

Необхідність улаштування сміттєпроводів у житлових будинках регламентується ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» (чинні на лютий 2017 року, 01.12.2019 втратили чинність на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.03.2019 № 87, яким затверджені ДБН В.2.2-15:2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення»), в пункті 5.10 яких унормовано, що сміттєпроводи слід передбачати у житлових будинках і гуртожитках з позначкою підлоги верхнього поверху 11,2 м (п`ять поверхів) і більше.

Санітарно-гігієнічні вимоги до експлуатації сміттєпроводів, порядку та умов користування ними встановлюються Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць (далі - Державні санітарні норми), затвердженими наказом №145 від 17.03.2011 Міністерства охорони здоров`я України (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.04.2011 за №457/19195).

Пунктом 2.17 Державних санітарних норм встановлюється, що в житлових будинках, які будуються висотою п`ять поверхів і вище, може бути влаштовано сміттєпроводи відповідно до вимог державних будівельних норм та державних стандартів.

Згідно п.10.1 ДСТУ Б В.2.5-34:2007 сміттєпровід повинен встановлюватись у житлових багатоповерхових будинках та громадських будівлях без граничної будівельної висоти згідно з ДБН В.2.2 9 та ДБН В.2.2-15 і розміщатися в неприлеглих до житлових кімнат, спеціально виділених для цього приміщеннях, які забезпечені штучним освітленням.

Пунктом 2.17 Державних санітарних норм визначено, що в існуючих багатоповерхових житлових будинках дозволяється закриття сміттєпроводу в разі проведення оброблення (перероблення) побутових відходів, шляхом обладнання всіх квартир утилізаторами (подрібнювачами) залишків харчових продуктів, та письмової згоди всіх мешканців цих будинків за погодженням з балансоутримувачем цих будинків.

Зважаючи наведені положення нормативних актів, суд зауважує про наявність імперативних застережень щодо можливості припинення експлуатації сміттєпровода в існуючих житлових будинках, які не були дотримані відповідачем.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на Схему санітарного очищення м.Одеса, згідно якої не передбачено вивіз ТПВ від сміттєпроводів та наявність контейнерів для збирання сміття у сміттєпроводах, збирання ТП здійснюється контейнерним методом, за яким використовуються контейнери, розміщені на контейнерних майданчиках, затверджену рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 144 від 22.04.2021 р. «Про затвердження схеми санітарного очищення м. Одеси».

Суд звертає увагу на те, що наведена Схема санітарного очищення м. Одеси затверджена у 2021 року, тобто після прийняття рішення про закриття сміттєпровода. Також, положення Схеми санітарного очищення м. Одеси не містять заборони на використання сміттєпроводів.

Одночасно, в силу положень статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», саме ЖБК «ДОБРО-116» повинен виконувати технічне обслуговування сміттєпроводу та організацію його функціонування.

Також суд зазначає, що невідповідність умов функціонування сміттєпроводу вимогам щодо його експлуатації, встановленим законодавчо та, як наслідок, антисанітарія при його експлуатації, є лише передумовами (причинами) для прийняття рішення щодо припинення його використання мешканцями будинку, однак таке рішення повинно прийматися в установленому законом порядку.

В свою чергу, судом також не приймається в якості підстави для відмови у задоволенні позову, посилання представника відповідача на виконання протиепідемічних заходів спрямованих на запобігання розповсюдженню інфекцій та респіраторної хвороби и СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, так як відповідні заходи проводились вже після закриття сміттєпровода, також надані сторонгою відповідача листи органів місцевого самоврядування носили рекомендаційний характер.

Надаючи правову оцінку заяві представника відповідача - адвоката Чекмарьової Л.Ю. про застосування строку позовної давності до вимог позивача, та доводам щодо пропуску позивачем строку позовної давності, суд зазначає, що заявлений позивачем позов за своєю правовою природою є негаторним позовом.

В свою чергу, позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, а тому цей позов може бути пред`явлений власником майна протягом всього часу, поки триває порушення (пункт 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати у справі №653/1096/16-ц (провадження №14-181 цс 18), постанові Великої Палати від 12.096.2019 року у справі № 487/10128/14-ц, постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі №295/15305/15-ц.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим що ЖБК «Іллічівський-25», на думку суду, не дотрималось передбачених нормативними актами умов, при яких можливе виведення сміттєпроводу з експлуатації в житловому будинку, то позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, однак лише в частині зобов`язання Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» відновити ОСОБА_1 експлуатацію сміттєпровода саме в її під`їзді.

Суд виходить із того, що норми процесуального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

З огляду на приписи статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Захисту у суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині згаданого Рішення Конституційного Суду України.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно із положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із того, що ОСОБА_1 не надал доказів того, що закриття сміттєпроводів в інших під`їздах порушує її права, в свою чергу співвласники квартир інших під`їздів з позовами про захист їх порушених прав внаслідок припинення експлуатації сміттєпроводу до суду не звертались, не уповноважували Журенко Н.В. звертатись з позовними вимогами в їх інтересах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 лише в частині зобов`язання відповідача відновити експлуатацію сміттєпровода позивачу в підї`зді, в якому вона безпосередньо ним користувалась - 4 під`їзд в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Одночасно, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» щодо закриття сміттєпроводу в будинку, з підстав неефективності обраного способу захисту права.

Верховний Суд вже висловлювався, що під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом, у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною першою та другою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що, як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див., зокрема, постанови від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 56), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (пункт 5.6), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 55), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 86)).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновлює порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року в справі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).

Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)).

Процесуально-правовий інструментарій має використовуватись лише для забезпечення визначеності у приватних відносинах, реального та ефективного захисту прав та інтересів, основною передумовою чого є обрання позивачем належного способу захисту його порушеного права/інтересу.

Належний спосіб захисту порушеного права чи інтересу має відповідати змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такий спосіб захисту має присікати порушення цивільних прав та/або інтересів чи відновлювати їх.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 рокув справі № 465/4230/22 (провадження № 61-16265сво23) зазначено, що «Верховний Суд тривалий час та послідовно впроваджує в судову практику принцип, що процесуально-правовий інструментарій має використовуватись лише для забезпечення визначеності у приватних відносинах, реального та ефективного захисту прав та інтересів, основною передумовою чого є обрання позивачем належного способу захисту його порушеного права/інтересу.

З огляду на викладене, за обставин даної справи, суд вважає належним способом захисту позивача зобов`язання відповідача вчинити певні, що відповідає пункту 5 частини першої статті 16 ЦК України (примусове виконання обов`язку в натурі), змісту відповідного права, характеру його порушення чи невизнання, не потребує пред`явлення додаткових вимог. Водночас вимога про визнання дій відповідача неправломірними, не є належною, адже її задоволення не призводить до захисту прав позивача.

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, в частині зобов`язання ЖБК «ДОБРО-116» відновити ОСОБА_1 експлуатацію сміттєпровода в 4 під`їзді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом його розварювання.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, та відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подачу позову, до моменту ухвалення рішення у даній справі, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, судовий збір розподіляється судом по даній справі наступним чином:

- з позивача ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.;

- з Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Згідност. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених вимог. На це звернула увагу Велика палата ВС у додатковій постанові у справі №206/4841/20,

Враховуючи часткове задоволення позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з позивача ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу "ДОБРО-116" підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., враховуючи підтвердження їх надання договором №204 про надання правової допомоги від 09.07.2024 року, Додатковою угодою №1 до Договору №204 від 09.07.2024 року, Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 15.07.2024 року, платіжною інструкцією №72 від 15.07.2024 року.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 18, 76-81, 263, 265, 268, 273, 351, 352, 354 Цивільно - процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» про визнання дій відповідача неправомірними щодо закриття сміттєпроводу в житловому будинку та зобов`язання відновити його експлуатацію задовольнити частково.

Зобов`язати Житлово-будівельний кооператив «ДОБРО-116» відновити ОСОБА_1 експлуатацію сміттєпровода в 4 під`їзді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом його розварювання.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «ДОБРО-116» витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 гривен.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 .

Відповідач: Житлово-будівельний кооператив «ДОБРО-116», , адреса: 65111, м. Одеса, просп. Володимира Великого князя, буд. 116.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 07.07.2025 року.

Суддя: К.О. Далеко