Справа № 738/2/25
№ провадження 2/738/125/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

за участю

секретарів: Лях Н.М., Шугалій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа: Менська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Менської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа: Менська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Позов мотивувала наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок по АДРЕСА_1 , спадкоємцем якої за заповітом є позивачка ОСОБА_1 . Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Менської міської ради Корюківського району Чернігівської області та представник третьої особи Менської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи тільки з їх участю до суду не подали.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності нез`явившихся учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Виписки з погосподарської книги № 7 за 1991-1995 роки по Семенівській сільській раді від 09 жовтня 2024 року слідує, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. Головою господарства був ОСОБА_3 , члени домогосподарства: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.11).

Разом з тим, з довідки № 56 від 29.03.2024 слідує, що ОСОБА_5 , зареєстрована по АДРЕСА_1 з 12 лютого 1999 року і по теперішній час (зворот а.с.42).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках по 1/2 кожному.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Семенівка Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерті серії НОМЕР_1 (а.с.71).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, в тому числі на належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Як слідує з копії спадкової справи № 482, заведеної Менською державною нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_6 , спадщину після смерті останнього, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла його дружина ОСОБА_2 , яка в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом на майновий пай, право на земельну частку (пай) та грошові заощадження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка Корюківського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.7).

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила розпорядження, про те, що земельні ділянки площею 1,50 га, 0,64 га, 0,25 га, що належать їй на підстав Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 196634, серії ЧН № 196633 та серії ЧН № 196632, кадастрові номери 040000140, 030000363, 070000193 заповіла ОСОБА_5 ; земельні ділянки площею 0,91 га, 0,73 га та площею 0,25, що належать їй на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 278458, серії ЯЗ № 278459 та серії ЯЗ № 278460, кадастрові номери 0:04:000:0251, :04:000:0457, :07:000:0467 заповіла ОСОБА_7 ; все інше майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с.8).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2024 року, що набрало законної сили 05 липня 2024 року встановлено, зокрема, факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копії спадкової справи, заведеної Менською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 слідує, що позивачка ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2 (а.с.39-61).

З постанови нотаріуса Менської державної нотаріальної контори № 1414/02-31 від 12.09.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії слідує, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (а.с.10).

Згідно Інформаційної довідки від 28.08.2024 станом на 31.12.2012 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.12).

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя правовстановлюючі документи на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , не оформила, позивач позбавлена можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа: Менська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), право власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка Корюківського району Чернігівської області).

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко