Справа № 368/923/24
Рішення

Іменем України

"07" липня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря Назаренко А.І.

представника позивача адвоката Полякова С.П.

відповідача ОСОБА_1

та представника відповідача адвоката Матюшенкова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик в режимі відео конференції цивільну справу загального позовного провадження за позовом Фонду Допомоги Євангельсько-Реформаторської церкви Швейцарії, юридична особа, що діє за законодавством Швейцарії, що діє через Відокремлений підрозділ Фонду Допомоги Євангельсько-Реформаторської Церкви Швейцарії в Україні до ОСОБА_1 , третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України про стягнення збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд стягнути зі ОСОБА_1 77 340,86 гривень 86 копійок невідшкодованого збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в розмірі 3 028 гривень, обґрунтовуючи позов наступним.

14.07.2023 року о 08 год. 50 хв. по а/д Київ-Знам`янка трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 . під кермуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 , що належить Відокремленому підрозділу Фонд Допомоги Євангельсько-Реформаторської Церкви Швейцарії в Україні, внаслідок якої вказані вище транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 08.08.2023 р. (справа про адміністративні правопорушення №368/986/23) відповідача - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до даних Єдиного Державного реєстру судових рішень, постанова набрала законної сили 21 серпня 2023 року flmps://reyestr.court.goy,ua/Review/112678705).

У силу положень частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки е діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, всупереч вимогам Закону України №196I-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у відповідача був відсутній поліс ОСЦПВ, тобто відповідач не застрахував свою відповідальність.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із статтею 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 складає 237 340,86 гривень 86 копійок. Калькуляцію вартості ремонтних робіт було додано до претензії.

Згідно статті 39 Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Відповідно до статті 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, в тому числі, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Саме тому відокремлений підрозділ звернувся до МТСБУ щодо відшкодування завданого збитку.

Відповідно до абз. 2 пункту 22.1 статті 22 Закону: у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З 01 липня 2022 року постановою Правління Національного банку України від 30.05.2022 № 109

затверджено страхові суми у розмірі за шкоду, заподіяну майну потерпілих - 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень.

Рішенням МТСБУ було прийнято здійснити відокремленому підрозділу виплату в розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень. Рішення МТСБУ було додано до претензії.

Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 08.08.2023 (справа про адміністративні правопорушення №368/986/23), кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, вважають, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 77 340,86 гривень 86 копійок.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач повідомляє, що відповідно до пункту 6 ч. 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України він звертався до відповідача із претензією про відшкодування завданого збитку, підтвердження надсилання письмової претензії відповідачу додано до позовної заяви.

Письмової відповіді від відповідача отримано не було, усно відповідач повідомив, що наполягає на розгляді справи в судовому порядку. Зважаючи на викладене вище, позивач змушений звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду.

Згідно з положеннями статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач в своєму відзиві наголошує на завищену вартість ремонтних робіт та посилається на те, що витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу повинні відшкодовуватися з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Транспортний засіб Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 був придбаний 11.07.2023 року. Дорожньо-транспортна пригода трапилась 14.07.2023 року на третій день як авто виїхало із салону. Тобто, автомобіль Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди був абсолютно новим. ТОВ «Талісман-Сервіс» є дилерським автоцентром мережі SKODA на території України і відповідно здійснює діяльність з продажу автомобілів, запасних частин, аксесуарів, тощо та надає послуги з їх технічного обслуговування. Відповідно, при здійсненні оцінки пошкоджень транспортного засобу та встановленні вартості відновлювального ремонту ТОВ «Талісман-Сервіс» керується чинним законодавством України (аналогічний висновок міститься в рішенні Згурівського районного суду від 15.03.2021 № 365/92/20).

Окрім того, при огляді транспортного засобу експертом МТСБУ обсяг ремонтних робіт, а також вартість відновлювальних робіт не оскаржувались, про що свідчить виплата відшкодування завданого збитку в максимальному встановленому розмірі - 160 000 тисяч гривень та підтримання третьою особою (МТСБУ) позовної заяви до ОСОБА_1 в повному обсязі. Вартість понесених витрат підтверджується також копіями квитанцій, що підтверджують оплату рахунків на проведення ремонтних робіт транспортного засіб, що був пошкоджений в ДТП, що мала місце 14.07.2023 року з вини ОСОБА_1 .

Щодо посилання відповідача на непідтвердження статусу ТОВ «Талісман Сервіс» статусу платника ПДВ, що інформація щодо статусу платника ПДВ ТОВ «Талісман-Сервіс» міститься у відкритому доступі, зокрема на сайті https://opendatabot.ua/c/35443270, а також на сайті Державної податкової служби за допомогою пошукового сервісу «Реєстр платників ПДВ».

Окрім того, дана інформація міститься в нарядах-замовленнях, що додані до позивної заяви та є в доступі у відповідача.

Відповідно до частин першої і другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно із частинами першою та другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.

Відповідач посилається на неможливість встановлення чи дійсно інформація щодо наряду-замовлення стосується ремонту транспортного засобу у зв`язку з ДТП, що мало місце 14.07.2023 року.

Як підтверджується доказами у справі, пробіг на момент огляду транспортного засобу складав 169 кілометри, що свідчить про те, що після ДТП транспортний засіб не використовувався. Окрім того, замінені деталі відповідають характеру пошкоджень, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №130243 та схемі місця ДТП, доданій до протоколу 14.07.2023 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Матюшенков Дмитро Вікторович вважає, що заявлені вимоги позивача є передчасними, необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити, виходячи з наступного. В свою чергу, із заявленими позовними вимогами позивача неможливо погодитися, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 ЦК передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Цивільно-правові відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються, зокрема, спеціальним нормативним актом - Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ст. 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші виплати вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24 липня 2009 року, затверджено Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 N 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна. Відповідно до п. 1.2 Методики, остання встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Згідно п.1.3. Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до п. 1.4. Методики, остання застосовується у тому числі з метою: - визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; - визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Відповідно до п.4.3 Методики, за результатами оцінки: 1) оцінювач складає звіт про оцінку; 2) виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ; 3) у разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта; 4) у разі виконання судовим експертом відповідно оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством. В свою чергу, матеріали даної цивільної справи не місять жодного документу, передбаченого п. 4.3. Методики, на підставі якого б можливо було встановити реальну вартість ремонтних та відновлювальних робіт, саме у заявленому розмірі 237 340,86 грн. Крім того, відповідно до 5.2 Методики, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо). Однак, враховуючи відсутність в матеріалах справи зазначених в п. 4.3. Методики документів, про вартість ремонту автомобіля позивача та докази того, що відповідача було запрошено, для огляду пошкодженого автомобіля потерпілого, тому стягнення з відповідача 237 340,86 грн. є безпідставним, оскільки позбавляє останнього та суд дослідити виявлені пошкодження, а також вартість ремонтних та відновлювальних робіт. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний суд у складі суддів палати Касаційного цивільного суду у постанові №753/21177/16-ц від 19.09.2018 року вказав, що рахунок та акти виконаних робіт надані СТО не є належним та допустимими доказами. Виходячи з аналізу норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідними змінами). Подібну позицію висловили і судді Верховного суду у складі палати Касаційного цивільного суду у Постанові №466/9318/14-ц від 27.06.2018 року. У зазначеній справі судді відкинули, як доказ акт виконаних робіт з СТО та надали перевагу оцінці проведеній страховою компанією на підставі якої здійснено виплату страхового відшкодування. Таким чином, враховуючи практику Верховного суду, розмір завданого збитку при настанні страхового випадку повинен визначатися виключно звітом (актом) про оцінку майна. Однак, позивачем не було дотримано вимог законодавства та відразу після дорожньо-транспортної пригоди не було замовлено незалежну оцінку. Відповідно до ст. 20 ЗУ "Про страхування", страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Тому, посилання позивача на наряд - замовлення, не може прийматися судом як належний засіб доказування. Позивачі у своєму позову вказує на те, що ним була здійснено ремонт пошкодженого транспортного засобу, на доказ чого надають наряд - замовлення від 25.09.023 року, а також акт здачі приймання робіт (надання послуг) матеріалів від 31.10.2023 року, на суму 237 340,86 грн. з ПДВ, з якої 114 248,61 грн. виконані роботи та 123 151,08 грн. вартість придбаних запчастин, які було складено ТОВ "Талісман - Сервіс". В свою чергу, в матеріалах справи відсутнє належним чином оформлене підтвердження про те, що ТОВ "Талісман - Сервіс" дійсно є платником ПДВ. Крім того, перелічені вище документи не є належними доказом, відповідно до ст. 77 ЦПК України, оскільки жодним чином не доводить те, що інформація, яка вказана у них, має відношення до ДТП від 14.07.2023. Таким чином, в задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди слід відмовити в повному обсязі. Так, надані позивачем документи не є належним, достовірним та достатнім доказом у розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України; наявна у ньому інформація не доводить, що вона має відношення до пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, належного позивачу. Крім того, розмір збитків має бути підтверджений або висновком експерта, або висновком про оцінку майна, тобто реальні збитки, а докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди відсутні.

Представник третьої особи в особі Моторно транспортного страхового бюро в судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за відсутності третьої особи та за відсутності представника третьої особи та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , 14.07.2023 року о 08 год. 50 хв. по а/д Київ-Знам`янка керуючи автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_3 , порушивши п.12.1,13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Skoda KODIAQ, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду під керуванням ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про АП. При ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (т. 1 а.с. 4).

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 08 серпня 2023 року у справі ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що винним у скоєнні ДТП, яка мала місце 14 липня 2023 року є ОСОБА_1 , що останнім не заперечується.

Позивач Фонд Допомоги Євангельсько-Реформаторської церкви Швейцарії, юридична особа, що діє за законодавством Швейцарії, є власником автомобіля марки «Skoda KODIAQ», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно з відомостями Централізованої бази даних МТСБУ, даними повідомлення про ДТП вбачається, що винуватець ДТП ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_3 , - без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка».

У зв`язку із настанням страхового випадку власник транспортного засобу «Skoda KODIAQ», д.н.з. НОМЕР_2 , як потерпілий звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про страхове відшкодування.

Згідно листа від 28.02.2024 р. Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) повідомило, що розглянуло справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), мала місце 14/07/2023 08:50 за участю транспортного засобу (ТЗ) марки SKODA з тим знаком НОМЕР_2 , та повідомило про те, що відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону України Про обов`язкове страхування но-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, СБУ прийняло рішення про виплату позивачу відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00 грн. Зазначена вище сума буде перерахована в строки, передбачені Законом.

Згідно наряду-замовлення № ТС000011781 від 25.09.2023 року, де вартість послуг складає 114 248,60 грн. і заміна запчастин складає 123 092,26 грн., а всього 237 340,86 грн.

Згідно акту № ТС000012477 здачі-приймання робіт (надання послуг)/матеріалів від 31.10.2023, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Талісман-Сервіс», як виконавцем, були проведені роботі (надані такі послуги) на суму 114 846,61 грн. разом з ПДВ, а також були використанні матеріали на суму 123 151,09 грн. разом з ПДВ.

ТОВ «Талісман-Сервіс» є дилерським автоцентром мережі SKODA на території України і відповідно здійснює діяльність з продажу автомобілів, запасних частин, аксесуарів, тощо та надає послуги з їх технічного обслуговування. Відповідно, при здійсненні оцінки пошкоджень транспортного засобу та встановленні вартості відновлювального ремонту ТОВ «Талісман-Сервіс» керується чинним законодавством України.

Інформація щодо статусу платника ПДВ ТОВ «Талісман-Сервіс» міститься у відкритому доступі, зокрема на сайті https://opendatabot.ua/c/35443270.

Позивачем було проведено двічі оплату за проведені роботи двома квитанціями, а саме: на суму 114 248,60 грн. (т. 1 а.с.9) та на суму 123 151,09 грн. (зворотня сторона т. 1 а.с. 9).

Окрім того, в матеріалах справи мається звіт № А08-17 про оцінку автомобіля «Skoda KODIAQ», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 05.09.2023 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 на підставі договору з Моторним (транспортним) страховим бюро України № 20/038 від 01.01.2020 за дорученням по справі № 94877, згідно якого об`єктом дослідження автомобіль «Skoda KODIAQ», д.н.з. НОМЕР_2 , який оглядався 26.07. та 08.08.2023 у світлій час доби при природньому освітленні за адресою: м. Черкаси в присутності представників СТО, згідно якого зроблено наступні висновки:

?ринкова вартість транспортного засобу «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 1 381 975,00 грн.;

?вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 226 288,65 грн. в т.ч. ПДВ 20 % та за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт;

?коефіцієнт фізичного зносу складників транспортного засобу «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 0;

?вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників транспортного засобу «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 226 288,65 грн., в т.ч. ПДВ 20 % та за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт 35 780,00 грн. ПДВ не нараховується, вартість матеріалів та складників 190 508,65 грн. в т.ч. ПДВ 20 %.;

?вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda KODIAQ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , унаслідок ДТП на 05.09.2023 р. складає 226 288,65 грн.

Згідно листа ТОВ «Талісман» на запит адвоката встановлено, що під час проведення відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_2 , були замінені деталі задньої частини автомобіля. Відповідно до регламенту заводу-виробника та технології ремонту, враховуючи ступінь пошкоджень і руйнувань, ці деталі не підлягали відновленню та/або повторному використанню. Через це запасні частини не зберігалися.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", чинним на час виникнення спору, та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Статтею 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і надалі в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У пункті 33.1.4статті 33 Закону N 1961-IVпередбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

На підставі отриманих даних МТСБУ 28 лютого 2024 року було здійснено розрахунок розміру шкоди та регламентної виплати.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Проте, крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом. Одним із таких спеціальних правил є норми про страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон № 1961-IV.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 указаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (стаття 28 Закону № 1961-IV).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 89 ЦПК України).

Вирішуючи спір, судами встановлено, що ДТП, унаслідок якої було пошкоджено майно позивачу, сталася з вини відповідача. Тобто ОСОБА_1 завдав майнову шкоду Фонду Допомоги Євангельсько-Реформаторської церкви Швейцарії, юридична особа, що діє за законодавством Швейцарії, що діє через Відокремлений підрозділ Фонду Допомоги Євангельсько-Реформаторської Церкви Швейцарії в Україні.

Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_3 , який не був застрахований, тому МТСБУ, яке визнало ДТП страховим випадком і виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 160 000,00 грн. Тобто частину завданої позивачу майнової шкоди відшкодовано страховою компанією (у межах ліміту страхового відшкодування).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач повинен відшкодувати позивачу завдану майнову шкоду, зокрема різницю між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно правової позиції Верховного Суду України висловленої у постанові від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-954цс16, відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду.

При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.

Судом встановлено, що позивач надав дані фактичні витрати по відновлювальному ремонту пошкодженого автомобіля склали 237 340,86 грн. (т. 1 а.с.6-8).

Ремонтно-відновлювальні роботи щодо автомобіля марки «Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_2 , проведені ТОВ «Талісман Сервіс», який зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та має право здійснювати технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. Факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля саме даним товариством та проведення позивачем оплати за його проведення підтверджується рахунком, актом виконаних робіт та квитанцією про сплату грошових коштів.

Отже, позивач надав суду докази щодо розміру завданої майнової шкоди, які не спростовано відповідачем, і сумнівів у достовірності наданих доказів не виникає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він особисто оглядав машину. В дійсності треба було проводити заміну кришки багажника, яку і замінили. Ніякої цінності дана деталь в стані після ДТП не несла, оскільки повторно використати дану деталь не можливо. Можливо було лише оцінити як метал, що становило б незначну суму.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що в даному ДТП в автомобілі «Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_2 , була пошкоджена задня частина бампер і все що до нього. На бампері була складна деформація, і вирівнювати її не можна було. Офіційні ділери машини марки «Skoda» не давали можливість на повторне використання деталі. Саму деталь замовник не забрав, оскільки ніякої цінності вона не становила. Ним було зроблено розрахунок по німецькій програмі Ауданс. Вартість деталей у цінах на 26.07.2023 р.

Стороною відповідача було подано клопотання про проведення авто товарознавчої експертизи, під якого визначити вартість пошкоджених внаслідок ДТП запчастин до автомобіля марки «Skoda Kodiaq, державний номер НОМЕР_2 , а також перевірки того, чи проводилась заміна запчастин і для цього необхідно було б надати запчастини і залишок автомобіля.

З витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000157 від 01.02.2024 р. вбачається, що 01.02.2024 р. близько 16.00 військовослужбовці російської федерації скинули з дрону вибухівку на два цивільні автомобілі у м. Береслав Херсонської області, у яких знаходилось 6 цивільних, внаслідок чого 4 з них отримали поранення, 2 загинуло. Поранені: 1. ОСОБА_6 , дані встановлюються, 2. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Франції. 3. Моулем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Франції, посвідчений посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_4 . 4. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканець м. Одеса. Загиблі: 1. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Франції, посвідчений посвідкою на проживання № НОМЕР_5 . 2. ОСОБА_11 , громадянин Франції.

Окрім того, представником позивача повідомлено, що транспортний засіб Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 був придбаний 11.07.2023 року. Дорожньо-транспортна пригода трапилась 14.07.2023 року на третій день як авто виїхало із салону. Тобто, автомобіль Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди був абсолютно новим.

Як підтверджується доказами у справі, пробіг на момент огляду транспортного засобу складав 169 кілометри (додаток 4 до позовної заяви), що свідчить про те, що після ДТП транспортний засіб не використовувався. Окрім того, замінені деталі відповідають характеру пошкоджень, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №130243 та Схемі місця ДТП, доданій до протоколу 14.07.2023 року.

В подальшому після з`ясування питання про те, де зараз знаходиться автомобіль Skoda Kodiaq д.н.з. НОМЕР_2 , допиту свідків, огляду місця події від 02.02.2024, представником відповідача питання про призначення експертизи просив не розглядати.

Таким чином, одержаного позивачем страхового відшкодування у сумі 160 000,00 грн. недостатньо для повного покриття шкоди, а тому деліктні зобов`язання ОСОБА_1 , як винної особи, яка завдала шкоди, не припинились, і тому вона залишається зобов`язаною перед потерпілим відшкодувати шкоду в повному розмірі.

Доводи відповідача ОСОБА_1 та його представника з приводу неналежності і недопустимості в якості доказу наряду - замовлення - суд не приймає до уваги, оскільки відповідач ОСОБА_1 та його представник не були позбавлені можливості провести судову автотоварознавчу експертизу.

Доводи відповідача ОСОБА_1 та його представника про те, що необхідно враховувати залишки замінених деталей, то суд їх не приймає, оскільки, після допитування свідків, стало відомо, що вказані замінені деталі не мали великої цінності, оскільки можуть бути тільки брухтом.

За вказаних обставин, суд вважає, що транспортний засіб фактично відремонтований, то розмір збитку визначається як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт, тому необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в сумі 77 340 грн.. 86 коп., задовольнивши позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ЦК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 із змінами та доповненнями, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Фонду Допомоги Євангельсько-Реформаторської церкви Швейцарії, юридична особа, що діє за законодавством Швейцарії, що діє через Відокремлений підрозділ Фонду Допомоги Євангельсько-Реформаторської Церкви Швейцарії в Україні до ОСОБА_1 , третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України про стягнення збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Фонду Допомоги Євангельсько-Реформаторської церкви Швейцарії, юридична особа, що діє за законодавством Швейцарії, що діє через Відокремлений підрозділ Фонду Допомоги Євангельсько-Реформаторської Церкви Швейцарії в Україні (ідентифікаційний код 26635799) невідшкодованого збитку завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 77 340 (сімдесят сім тисяч триста сорок) грн.. 86 коп.

. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Фонду Допомоги Євангельсько-Реформаторської церкви Швейцарії, юридична особа, що діє за законодавством Швейцарії, що діє через Відокремлений підрозділ Фонд Допомоги Євангельсько-Реформаторської Церкви Швейцарії в Україні (ідентифікаційний код 26635799) судовий збір в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення, подавши безпосередньо до Київської апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення суду складено 07.07.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко