Справа № 700/411/25
УХВАЛА

іменем України

09 липня 2025 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Сипченко І.І., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу №700/411/25, провадження №2/700/239/25 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: с.Кам`яний Брід Звенигородського району Черкаської області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про визнання недійсним договору оренди та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

установив:

На розгляді в Лисянському районному суді Черкаської області знаходиться вказана справа.

Ухвалою судді від 21 квітня 2025 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовчі засідання призначені на 05 травня, 30 травня, 13 червня, 24 червня, 09 липня 2025 року відповідач ОСОБА_2 чи його адвокат жодного разу не з`явились. Відповідач неодноразово заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, а 09 липня 2025 року подав заяву про відвід судді.

Заяву про відвід зокрема мотивує тим, що суддя Пічкур С.Д. проігнорував заявлене відповідачем клопотання і адвокат Бондарчук Д.С. та суддя Пічкур С.Д. приховують злочин вчинений ОСОБА_1 , про що подано заяву до правоохоронних органів.

В судове засідання 09 липня 2025 року представник позивача не з`явився, подав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі та закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд питання про відвід без його участі.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ч. 5 ст. 40 ЦПК України визначено, що якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч. 8 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006р., схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 27.07.2006р., суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи зокрема і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Заявлені відповідачем підстави для відводу не є обгрунтованими, а являються відвертим зловживанням процесуальними правами.

Разом з тим, звинувачення судді та адвоката у вчиненні злочину, вказують на агресивну недовіру відповідача до складу суду. Враховуючи висловлену відповідачем недовіру судді, та підстави зазначені в ст. 36 ЦПК України, відповідно до яких суддя не може брати участь у справі, вважаю, щоб у жодної із сторін у справі не виникало та не викликало сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, заявлений відвід може бути задоволений.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву про відвід головуючого судді Пічкура С.Д. у даній справі задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для повторного авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій ПІЧКУР