ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року

м. Київ

справа № 442/6545/22

провадження № 61-9377св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого- Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Микити Тараса Володимировича на постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року, прийняту у складі колегії суддів: Шандри М. М., Крайник Н. П., Левика Я. А., та касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року, ухвалене у складі суддіНагірної О. Б., та постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року, прийняту у складі колегії суддів: Шандри М. М., Крайник Н. П., Левика Я. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовомдо ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації 1/2 частки зі спільного майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що 07 травня 1998 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року у справі № 442/3646/22.

Під час шлюбу, а саме 29 березня 2014 року, вони придбали автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, який був зареєстрований за відповідачем та відчужений останнім 16 червня 2022 року без її згоди.

22 жовтня 2020 року вони придбали автомобіль марки «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, який був зареєстрований за відповідачем та відчужений останнім 16 вересня 2021 року без її згоди.

Крім того, з 12 липня 2007 року за ОСОБА_2 зареєстрований автомобіль «AUDI», 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також під час шлюбу вони придбали таке рухоме майно: мисливську нарізну гвинтівку «Savage Mark II FV XP» та мисливський нарізний карабін « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які зареєстровані за відповідачем; мисливський нарізний карабін « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; пристрій для відстрілу патронів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , які відчужені відповідачем без її згоди.

Вказувала на те, що згоди щодо поділу майна у досудовому порядку вони не дійшли.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила судстягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошову компенсацію 1/2 частки: автомобіля «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, що становить 369 347,50 грн; автомобіля «TОYOTA LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, що становить 283 831,50 грн; мисливської нарізної гвинтівки «Savage Mark II FV XP», що становить 9 371,50 грн; мисливського нарізного карабіна «Blaser R8 Profesional IC», що становить 63 825,00 грн; мисливського нарізного карабіна «НОМЕР_2», що становить 14 893,00 грн; пристрою для відстрілу патронів «НОМЕР_3», що становить 8 942,50 грн; поділити майно подружжя, шляхом визнання за нею та ОСОБА_2 по 1/2 ідеальної частки автомобіля марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості спільного майна подружжя в сумі 59 531,85 грн.

У решті позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація частини вартості спільного майна подружжя, а саме:

- автомобіля «AUDI А6», який був відчужений відповідачем у період розірвання шлюбу (після подання відповідачем до суду позовної заяви про розірвання шлюбу) та є у пошкодженому та розкомплектованому стані, ринкова вартість якого становить 113 574,21 грн;

- меблів, які залишились у власності позивачки, загальна вартість яких станом на 22 вересня 2022 року становить 3 325,00 дол. США, а отже, половина вартості меблів становить 1 662,50 дол. США, що станом на день прийняття рішення є еквівалентом 61 080,25 грн (1 662,50 дол. США х 36,74 грн = 61 080,25 грн.);

- нарізний карабін «Blaser R8 Profesional IC», який перебуває у користуванні відповідача, вартість якого становить 127 650,00 грн.

Автомобіль марки «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, був відчужений у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а позивачка не надала доказів використання відповідачем коштів від його продажу не в інтересах сім`ї, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що цей автомобіль був реалізований за згодою позивачки.

Мисливська нарізна гвинтівка «Savage Mark II FV XP», мисливський нарізний карабін «НОМЕР_2» та пристрій для відстрілу патронів «НОМЕР_3» відчужені у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, надання письмової згоди на продаж зброї законом не передбачено.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2023 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини вартості спільного майна подружжя в сумі 433 172,50 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції безпідставно включив до спільного майна подружжя та врахував при його поділі вартість меблів та інших побутових речей у квартирі АДРЕСА_1 , які не були предметом позову ОСОБА_1 .

Установивши, що на час розірвання шлюбу спільно нажитим майном подружжя сторін, яке підлягає поділу, є: автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, та мисливський нарізний карабін «Blaser R8 Profesional IC», суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги наданий відповідачем звіт № 2665/23 про оцінку автомобіля марки «AUDI А6» станом на 29 жовтня 2023 року, згідно з яким автомобіль є у пошкодженому та розкомплектованому стані, а його ринкова вартість становить 113 574,21 грн. Суд першої інстанції не врахував, що з часу розірвання шлюбу вказаний автомобіль перебував у користуванні відповідача та був пошкоджений внаслідок ДТП, яке мало місце 04 січня 2023 року, тобто після розірвання шлюбу і пред`явлення цього позову.

Апеляційний суд зазначив, що вартість автомобіля марки «AUDI А6» істотно зменшилась внаслідок отриманих пошкоджень внаслідок ДТП за участю відповідача та після розірвання сторонами шлюбу, а тому необґрунтовано та несправедливо покладати наслідки знецінення такого майна на позивачку у справі.

Крім цього, відповідач має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок вказаної ДТП.

Водночас апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що автомобіль марки «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, мисливська нарізна гвинтівка «Savage Mark II FV XP», мисливський нарізний карабін «НОМЕР_2», пристрій для відстрілу патронів «НОМЕР_3» були відчужені у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, і позивачка не надала доказів використання відповідачем коштів від їх продажу не в інтересах сім`ї.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх доводів

У липні 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Микита Т. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просивскасувати постанову апеляційного суду в частині зміни рішення суду першої інстанції про стягнення компенсації у розмірі 433 172,50 грн та залишити в силі рішення суду першої інстанції про стягнення компенсації у розмірі 59 531,85 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що під час розгляду справи відповідач та його представник просили врахувати під час поділу майна подружжя вартість меблів, які залишились у позивачки, а тому дійшов помилкового висновку про те, що суд першої інстанції безпідставно включив до спільного майна подружжя та врахував при його поділі вартість меблів.

Також апеляційний суд неправильно визначив вартість автомобіля марки «AUDI А6» та помилково не врахував звіт від 14 листопада 2023 року № 2665/23 про оцінку автомобіля у пошкодженому та розукомплектованому стані, яким визначено дійсну ринкову вартість автомобіля.

Підставами касаційного оскарження постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15 (провадження № 14-130цс19), від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) та у постановах Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц (провадження № 61-5956св22), від 06 квітня 2023 року у справі № 199/291/21 (провадження № 61-932св22).

У серпні 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення в частині відмови у задоволенні її позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що автомобіль марки «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, був відчужений відповідачем без її згоди, а тому помилково відмовили у стягненні компенсації половини вартості цього автомобіля.

Також суди не врахували, що мисливська нарізна гвинтівка «Savage Mark II FV XP», мисливський нарізний карабін «НОМЕР_2», пристрій для відстрілу патронів «НОМЕР_3» також відчужені відповідачем без її згоди, а тому вона має право на компенсацію половини вартості цього майна.

Суди залишили поза увагою, що вона не надавала відповідачу згоду на відчуження вказаного рухомого майна, а відповідач не надав суду доказів відчуження зазначеного майна в інтересах сім`ї.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21), у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19), від 03 квітня 2024 року у справі № 210/2492/19 (провадження № 61-6037св23) та у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Судові рішення в частині вирішення позовних вимог про визнання права власності на частку автомобіля «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та в частині стягнення компенсації за 1/2 частини вартості мисливського нарізного карабіна «Blaser R8 Profesional IC» не оскаржуються, а тому в силу вимог статті 400 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Рух касаційних скарг у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 23 липня

2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Микити Т. В. залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Микити Т. В. та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк для подачі касаційної скарги, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, указаний в ухвалі Верховного Суду від 18 вересня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Винниченка М. П. та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У жовтні 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

07 травня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року у справі № 442/3646/22.

Під час шлюбу сторони придбали таке майно:

- автомобіль марки «AUDI А 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску;

- автомобіль марки «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску;

- мисливську нарізну гвинтівку «Savage Mark II FV XP»;

- мисливський нарізний карабін «Blaser R8 Profesional IC»;

- мисливський нарізний карабін «НОМЕР_2»;

- пристрій для відстрілу патронів «НОМЕР_3»;

- автомобіль марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску;

Згідно з відповіддю Сектору контрою за обігом зброї ГУ НП у Львівській області від 22 грудня 2022 року № 570/69/01-22 ОСОБА_2 придбав у власне користування:

- ІНФОРМАЦІЯ_4 мисливський нарізний карабін « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який переоформлено на іншого власника 06 серпня 2021 року;

- 20 липня 2018 року мисливську нарізну гвинтівку «Savage Mark II FV XP», яку переоформлено на іншого власника 23 травня 2022 року;

- 14 лютого 2018 року пристрій для відстрілу патронів «НОМЕР_3», який було переоформлено на іншого власника 30 листопада 2020 року.

Станом на 22 вересня 2022 року ОСОБА_2 є власником мисливського нарізного карабіна «Blaser R8 Profesional IC».

25 листопада 2022 року ОСОБА_2 відчужив мисливський нарізний карабін «Blaser R8 Profesional IC».

Згідно зі звітом про вартість майна, складеним ФОП ОСОБА_3 , вартість мисливського нарізного карабіна «Blaser R8 Profesional IC» становить 127 650,00 грн.

Відповідно до інформації ТСЦ МВС № 4642 від 20 грудня 2022 року № С-24/Аз, за ОСОБА_2 з 22 жовтня 2020 року до 16 вересня 2021 року був зареєстрований транспортний засіб «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_2 відчужив транспортний засіб «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, був зареєстрований за ОСОБА_2 з 29 березня 2014 року до 16 червня 2022 року.

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 16 червня 2022 року ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_4 транспортний засіб «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, а на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 29 жовтня 2022 року придбав у ОСОБА_4 цей автомобіль.

Автомобіль марки «AUDI 100», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 15 грудня 2010 року перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу.

Відповідно до звіту, складеного суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_5 , середня ринкова вартість транспортного засобу марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, станом на 15 вересня 2022 року становить 738 695,00 грн.

Згідно зі звітом № 2665/23 про оцінку автомобіля марки «AUDI А6»,реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеним 14 листопада 2023 року ТОВ АК «Експерт Сервіс», ринкова вартість автомобіля «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у пошкодженому та розкомплектованому стані, станом на 29 жовтня 2023 року становить 113 574,21 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Микити Т. В. та касаційна скарга ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення апеляційного суду відповідає не у повній мірі.

Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно з положеннями частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За системним тлумаченням частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судам також роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Якщо під час вирішення спору про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 16 червня 2022 року ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_4 транспортний засіб «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску.

Установивши, що сторони придбали автомобіль «AUDI А6» під час шлюбу, а відповідач, на ім`я якого був зареєстрований цей транспортний засіб, відчужив його на користь третьої особи без згоди позивачки, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в такому випадку позивачка має право на грошову компенсацію половини вартості спірного автомобіля.

Водночас, визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості вказаного автомобіля, суд апеляційної інстанції помилково взяв до уваги звіт, складений суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_5 , згідно з яким середня ринкова вартість транспортного засобу марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, станом на 15 вересня 2022 року становить 738 695,00 грн.

Апеляційний суд не врахував, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Це узгоджується з нормами СК України та правовими висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Також апеляційний суд дійшов передчасного висновку про те, що позивачка не має права на компенсацію половини вартості автомобіля «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , мисливської нарізної гвинтівки «Savage Mark II FV XP», мисливського нарізного карабіна «НОМЕР_2», пристрою для відстрілу патронів «НОМЕР_3», пославшись на те, що це майно відчужено відповідачем під час шлюбу, а позивачка не надала доказів використання відповідачем коштів від їх продажу не в інтересах сім`ї.

У справі, яка переглядається, суди встановили, що автомобіль марки «TОYOTA модель LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, мисливська нарізна гвинтівка «Savage Mark II FV XP», мисливський нарізний карабін «НОМЕР_2» та пристрій для відстрілу патронів «НОМЕР_3» є спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_2 відчужив транспортний засіб «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно з відповіддю Сектору контрою за обігом зброї ГУ НП у Львівській області від 22 грудня 2022 року № 570/69/01-22 ОСОБА_2 придбав у власне користування:

- ІНФОРМАЦІЯ_4 мисливський нарізний карабін «НОМЕР_2», який переоформлено на іншого власника 06 серпня 2021 року;

- 20 липня 2018 року мисливську нарізну гвинтівку «Savage Mark II FV XP», яку переоформлено на іншого власника 23 травня 2022 року;

- 14 лютого 2018 року пристрій для відстрілу патронів «НОМЕР_3», який переоформлено на іншого власника 30 листопада 2020 року.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації 1/2 частини вартості вказаного спільного майна подружжя, апеляційний суд не врахував, що факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї, повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачка надавала згоду відповідачу на відчуження цього рухомого майна.

Апеляційний суд не зазначив, якими доказами підтверджується використання отриманих від продажу вказаного майна коштів в інтересах сім`ї.

Водночас колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що суд першої інстанції безпідставно включив до спільного майна подружжя та врахував при його поділі вартість меблів та інших побутових речей у квартирі АДРЕСА_1 , які не були предметом позову ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Микити Т. В. про те, що суд апеляційної інстанції помилково не врахував при поділі спільного майна подружжя вартість меблів, які залишились у квартирі позивачки, колегія суддів відхиляє, оскільки позивачка не заявляла вимог про поділ цього майна, а відповідач не звертався до суду із зустрічним позовом про їх поділ.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Микити Т. В. та касаційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, оскаржувану постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації 1/2 частки зі спільного майна подружжя (автомобіля «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, автомобіля «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , мисливської нарізної гвинтівки «Savage Mark II FV XP», мисливського нарізного карабіна «НОМЕР_2», пристрою для відстрілу патронів «НОМЕР_3») скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а передає справу на новий розгляд, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Микити Тараса Володимировича задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації 1/2 частки зі спільного майна подружжя (автомобіля «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року випуску, автомобіля «TОYOTA», модель «LAND CRUISER 100», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , мисливської нарізної гвинтівки «Savage Mark II FV XP», мисливського нарізного карабіна «НОМЕР_2», пристрою для відстрілу патронів «НОМЕР_3») скасувати, справу в ці частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Львівського апеляційного суду від 04 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець