Ширяївський районний суд Одеської області
30.06.2025 Справа №: 494/2058/24 Провадження № 2/518/125/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року селище Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гуржій А.В.,

секретаря судового засідання Майнич В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ширяєве Березівського району Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коноплянської територіальної громади Березівського району Одеської області, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року до Ширяївського районного суду надійшли за підсудністю матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Березівської районної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_3 , який до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . За життя батько розпорядився спадковою масою та склав заповіт, яким заповів усе майно у рівних частках позивачеві та його рідному братові ОСОБА_2 у рівних частках. Позивач живе та працює в м. Одеса, 20.09.2024 року, в межах строку для прийняття спадщини, з метою оформлення спадкових майнових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за допомогою засобів поштового зв`язку направив письмову заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Білоусової Н.В. Направивши цю заяву, позивач вважав себе таким, що прийняв спадщину. Водночас, листом від 25.09.2024 року нотаріус роз`яснив право звернення до іншого нотаріуса, місцем реєстрації діяльності якого є місце відкриття спадщини. Вказаний лист позивач отримав поштою 16.10.2024 року та невідкладно звернувся до іншого нотаріуса, проте 17.10.2024 року нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових справ внаслідок пропуску строку. Просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 27.12.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Ширяївського районного суду від 28.02.2025 року у справі здійснено заміну відповідача Березівської районної державної адміністрації на належного відповідача Коноплянську територіальну громаду Березівського району Одеської області.

Відповідно до ухвали Ширяївського районного суду від 02.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

Представник Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області подала заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника, прийняття рішення поклала на розсуд суду.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судових засідань у відповідності до ст.128 ЦПК України повідомлявся належним чином, у письмових заявах просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

У судовому засіданні 24.06.2025 року представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 30.06.2025 року.

Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, надані позивачем, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до заповіту від 24.02.2016 року, ОСОБА_3 , заповів дві земельні ділянки та житловий будинок у рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до державних актів на право власності на землю серії РІ №465539 від 23.12.2002 року, серії ЯИ №184379 від 21.10.2009 року, свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 06.11.2008 року ОСОБА_3 є власником майна, яке зазначено у заповіті.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 . Згідно з копією договору оренди від 15.03.2021 року, позивач орендує житло у м. Одеса.

Позивач 20.09.2024 року звернувся із письмовою заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білоусової Н.В.

Як вбачається з відповіді від 25.09.2024 року №173/01-16 приватним нотаріусом Білоусовою Н.В. роз`яснена необхідність звернення заявника до будь-якого нотаріуса, місцем реєстрації діяльності якого є Березівський район Одеської області, за місцем відкриття спадщини останнім місцем проживання спадкодавця.

У подальшому, після отримання зазначеного листа, позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О.О. щодо оформлення спадкових прав.

Як вбачається з відповіді від 17.10.2024 року приватним нотаріусом Алєксєєвою О.О. запропоновано позивачу звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки ним пропущений строк прийняття спадщини.

У заяві від 17.02.2025, що адресована суду, ОСОБА_2 зазначив, що він не звертався із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , спадщину, яка відкрилася після смерті батька, за спільною домовленістю між ними, бажає приймати лише його брат ОСОБА_1 .

Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Керуючись ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

При цьому, ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.

Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах. Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця.

Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством.

У статті 63 Закону України "Про нотаріат" закріплено обов`язок нотаріуса (посадової особи органу місцевого самоврядування, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій) повідомити про відкриття спадщини тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Отже, закріплений у законодавстві обов`язок повідомлення нотаріусом спадкоємців, про яких йому відомо, про відкриття спадщини, та роз`яснення права на її прийняття є одним з правових механізмів забезпечення права на спадкування, дотримання якого має перевірити суд при вирішенні питання про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом через поважність причин пропуску такого строку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 зауважила, що наведеними вище правилами передбачено обов`язок нотаріуса після заведення спадкової справи перевіряти наявність заповіту, вчиняти дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому/їй є відомим, а також право зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Фактичними обставинами та матеріалами справи, заведення спадкової справи, після смерті ОСОБА_3 , вчинення нотаріусом дій щодо сповіщення спадкоємців не підтверджується.

Відповідно до пунктів 2.1, 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

Суд бере до уваги, що позивач вперше звернувся із відповідною письмовою заявою до нотаріуса в межах встановленого шестимісячного строку, та подальші його дії направлені на оформлення спадкових справ, які вчинялися ним без зволікання, звернення до належного нотаріуса, та до суду з позовною заявою.

З огляду на викладене, враховуючи, що спадщина ніким не прийнята, відсутність об`єктивних даних які б свідчили про порушення прав інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Коноплянська територіальна громада Березівського району Одеської області, юридична адреса: Одеська область Березівський район с. Конопляне, вул.30-річчя Перемоги,70

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В. Гуржій