Єдиний унікальний номер 599/749/25
Номер провадження 2/599/323/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2025 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г., за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., представника позивача Жеребецької І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань Зборівського районного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

виклад позицій сторін: 19 травня 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Жеребецька І.О., звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 червня 2024 року о 19.49 год перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час словесного конфлікту, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та їх негативні наслідки, наніс один удар кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя позивача, чим завдав йому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень. Тобто ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КК України, а саме, вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. 22 липня 2024 року за фактом настання цієї події внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000073. ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що з мотивів встановлення справедливості наніс один удар своєю правою рукою в область голови потерпілого ОСОБА_1 16 вересня 2024 року вироком Зборівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КК України, тобто вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень і призначено покарання у виді штрафу. Позивач зазнав моральних страждань, розмір компенсації яких оцінює в 20000,00 гривень, які просить стягнути з відповідача на його користь.

Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Судовий розгляд.

Ухвалою судді від 19 травня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначено підготовче судове засідання 04 червня 2025 року.

04 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні 26 червня 2025 року.

Представник позивача в суді підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заві просив стягнути на користь позивача з відповідача 20000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимогв частині стягнення моральної шкоди, вважає, що позивачем значно завищено розмір моральної шкоди, Згідний відшкодувати 4000 грн.

Досліджені докази. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Так, 11 червня 2024 року о 19.49 год ОСОБА_2 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час словесного конфлікту, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та їх негативні наслідки, наніс один удар кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя позивача чим завдав йому фізичного болі і не спричинив тілесних ушкоджень. ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КК України, тобто вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. 22 липня 2024 року за фактом настання цієї події було внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000073. ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що з мотивів встановлення справедливості наніс один удар своєю правою рукою в область голови потерпілого ОСОБА_1

16 вересня 2024 року вироком Зборівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України за вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, і призначено покарання у виді штрафу.

Позивач зазнав моральних страждань, які полягають у терпінні фізичного болю, перенесенні стресу внаслідок конфлікту, порушенні звичного способу життя, так як принижено його честь і гідність, розмір компенсації моральної шкоди оцінює в 20000,00 гривень.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Як передбачено ст.ст.79,80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законодавець виключає збирання доказів судом, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, за винятком витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, як передбачено частиною 7 статті 81 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За правилом п.2 ч.2 та ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому встановленню при відшкодуванні моральної шкоди підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною дією, а також провини особи, що її заподіяла.

Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду у постанові від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір її відшкодування визначає суд в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Однак, суд приходить до висновку, що заявлена у 20000 грн сума моральної шкоди достатнього не доведена та не обґрунтована.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 635/6868/16-ц.

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.

Суд погоджується з доводами позивача та представника про те, що дії відповідача спричинили позивачу моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з нанесенням йому ударів, необхідності подальшого лікування та зміні у зв`язку з цим звичайного способу життя, перенесенні стресу, зазнав приниження та образу.

Враховуючи вказане вище, обставини справи та обставин вчинення відповідачем щодо позивача кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, суд приходить до переконання, що при визначенні розміру моральної шкоди, з дотриманням вимог розумності та справедливості, зважаючи, що позивачу було заподіяно фізичного болю - шкоду здоров`ю, те, що вчинене відносно нього кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, суд вважає, що достатнім грошовим відшкодуванням позивачу моральної шкоди відповідатиме сумі 5000,00 грн. З огляду на наведене, суд вважає, що сума моральної шкоди визначена рішенням суду підлягає стягненню в користь позивача, тобто позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до суми задоволених вимог в розмірі 302 грн 80 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167, 1177 Цивільного кодексу України, суд,,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , - 5000 грн (п`ять тисяч) моральної шкоди та судові витрати судовий збір 302 грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у тридцяти денний строк з дня з дня складання повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення буде складено упродовж десяти днів. Повний текст рішення складено 07 липня 2025 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В. Г.