Головуючий у суді першої інстанції: Баличева М.Б
У Х В А Л А

1 липня 2025 року місто Київ

справа № 363/5327/19

провадження № 22-ц/824/12152/2025

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Слабоусом Євгенієм Анатолієвичем, на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2025 року та додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя в порядку проведення його поділу/виділу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2025 року уточнений первісний позов задоволено.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнано за ОСОБА_2 право власності на 48/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 160,5 кв. м., житловою площею 73,6 кв. м., за адресою: будинок АДРЕСА_1 , а саме: в будинку Літера «А»: №1-1 хол -5,50 кв.м., №1-3 зал -22,80 кв.м., №1-4 житлова- 14,00 кв.м., №1-5 житлова -10,00 кв.м., №1-9 веранда - 9,30 кв.м., №1-10 кридор - 1,80 кв.м., №1-12 кухня - 3,80 кв.м., №1-13 житлова - 13,20 кв.м., сходи; господарські будівлі: сарай «Б», сарай «В», I- колонка питна, №1 паркан.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнано за ОСОБА_1 право власності на 52/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 160,5 кв. м., житловою площею 73,6 кв. м., за адресою: будинок АДРЕСА_1 , а саме: в будинку Літера «А»: №1-1 хол-13,70 кв.м., №1-2 кухня -12,80 кв.м., за №1-6 житлова- 10,20 кв.м., №1-7 санвузол -5,10 кв.м., №1-8 бойлерная - 4,80 кв.м., №1- 10 кридор - 8,20 кв.м., №1-11 санвузол - 4,00 кв.м., №1-12 кухня-7,90 кв.м., №1- 13 житлова - 3,40 кв.м., Літера «А-1»: І коридор-7,40 кв.м., II кладова -2,60 кв.м., Літера «а» - тераса; господарські будівлі: ІІ-каналізаційна споруда, №2-ворота, №1 паркан.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частині земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:134:0156, площею 0,1208 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кожному по 0,0604 га, лінію розподілу прокласти, у відповідності до Додатку №5 до висновку №11296/21-43 та розташування виділеного нерухомого майна: від точки «7», яка розташована на відстані 7,73 м від кута ділянки - точка «6» перпендикулярно лінії забудови житлового будинку довжиною 10,38 м до точки «8»; від точки «8» під кутом 90 градусів довжиною 2,10 м до точки «9»; від точки «9» довжиною 7,0 м до точки «10»; від точки «10» під кутом 90 градусів до точки «11» - точка з`єдання з будинком; далі прокласти лінію, згідно розподілу будинку від точки «11» до точки «12»; від точки «12» довжиною 2,03 м перпендикулярно лінії забудови будинку до точки «13»; від точки «13» довжиною 8,49 м паралельно лінії забудови будинку до точки« 14»; від точки «14» довжиною 9,26 м паралельно межі земельної ділянки до точки«15»;

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю відхилення від вартості ідеальних часток в сумі 68713,00 гривень.

В задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено.

Додатковим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість сплачених ним судових витрат, а саме судового збору в сумі 10 655 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 17161 грн., разом 27816 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Слабоус Є.А. 20 травня 2025 року подав апеляційну скаргу в порядку ст. 355 ЦПК України, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

5 червня 2025 року Київським апеляційним судом з Вишгородського районного суду Київської області витребувана цивільна справа № 363/5327/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя в порядку проведення його поділу/виділу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю подружжя.

11 квітня 2023 року з Вишгородського районного суду Київської області до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали цивільної справи № 363/5327/19.

Разом з тим, апеляційна скарга подана відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 не може бути прийнята судом, оскільки особа, яка її подала не сплатила судовий збір.

В апеляційній скарзі апелянт просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду. В обґрунтування причин зазначає, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги буде надмірним фінансовим тягарем, в підтвердження клопотання надає копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2024 рік.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Так, згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у ч. 1цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Тлумачення ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Такими документами, наприклад, можуть бути довідки: з служби соціального захисту; про відсутність майна та майнових прав; про склад сім`ї; про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї; банківські документи про відсутність на рахунку коштів; довідка фіскального органу про відсутність переліку розрахункових та інших рахунків, тощо.

Оскільки апелянтом на підтвердження свого клопотання надано тільки копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2024 рік, що саме по собі не свідчить про наявність обґрунтованих підстав для звільнення від сплати судового збору та може бути враховане судом в сукупності з іншими доказами, а тому підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Таким чином, апеляційна скарга, не може бути прийнята Київським апеляційним судом до провадження, оскільки не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України, а саме: особою, яка подала апеляційну скаргу не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, або інші докази, які підтверджують неможливість сплати судового збору.

Згідно п.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Пунктом 10 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25 вересня 2015 року), зокрема, роз`яснено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є суб`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

У разі якщо в апеляційному або касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

При зверненні до суду з позовом, позивач ОСОБА_2 повинен був сплатити судовий збір в розмірі 9605 грн.

За подання зустрічного позову, ОСОБА_1 повинна була сплатити судовий збір в розмірі 7440 грн.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, особа, яка її подала, просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2025 року і ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, та задовольнити позовні вимоги зустрічного позов, тобто апелянт оскаржує рішення суду в повному обсязі.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду апелянту необхідно сплатити судовий збір в розмірі 25567,50 грн. ((9605 грн.+ 7440 грн.) 17045 грн. х 150% ).

Враховуючи наведене, особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна сплатити судовий збір в розмірі 25567,50 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: ГУК м. Києва у Солом`янському районі 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, рахунок отримувача: UA 0026010; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходу бюджету 22030101 призначення платежу: судовий збір за позовом (за апеляційною скаргою), унікальний №____ справи, ((ПІБ) чи назва установи, організації), Київський апеляційний суд, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, буд.2-а.

Платіжний документ про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, необхідно надати апеляційному суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. ст.185, 357 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Слабоусом Євгенієм Анатолієвичем, на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2025 року та додаткове рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя в порядку проведення його поділу/виділу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю подружжя- залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліку, викладеного у мотивувальній частині ухвали, протягом десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити ОСОБА_1 та її представника , що у випадку не усунення у встановлений строк недоліків, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна