Справа №464/7008/24 Головуючий у 1 інстанції:Беспальок О.А.
Провадження №22-ц/811/3873/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Беспальок О.А. від 21 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Зобов`язано стягувати з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову 11 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову 11 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття

Зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. 19.11.2024 року на адресу Сихівського районного суду м. Львова надіслав заяву про розгляд справи без участі відповідача та часткове визнання позову. В даній заяві виклав свою позицію, чому просив позов задоволити частково та долучив до матеріалів справи довідку про доходи, довідку про склад сім`ї, копії паспортів своїх батьків та копії пенсійних посвідчень батьків-пенсіонерів. Вказує, що суд не звернув належної уваги щодо на недоведеність позовних вимог позивачкою, не обґрунтував свої висновки щодо прийняття доводів позивачки, не спростував доводів та аргументів відповідача, який визнав позов частково, не взяв до уваги та не дослідив усіх наявних доказів в матеріалах справи. Вважає, що позивачка не вказала обставин, що мають істотне значення про стягнення з відповідача аліментів. Встановивши обов?язок відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, суд належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), не провівши належну оцінку стану здоров?я та матеріального стану відповідача, а також інтересів дитини. Зокрема, суд не врахував і того, що позивачкою не подано суду жодних доказів тощо, що він періодично виїжджає за межі України та заробітки та отримує значні доходи.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про часткове визнання позову, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 7, 141, 181, 182, 200 СК України, та задовольняючи позов, виходив з того, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, з 07 вересня 2013 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 07 вересня 2013 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 07 листопада 2014 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Як встановлено судом, малолітній ОСОБА_3 проживає та зареєстрований разом зі своєю матір`ю у квартирі АДРЕСА_2 та, відповідно перебуває на її утриманні. До позовної заяви та на її обґрунтування позивачкою долучено копію наказу ПП «Львів ПАК» №9 від 04 лютого 2022 року про прийняття на роботу відповідача ОСОБА_1 з 07 лютого 2022 року на виробництво на посаду підсобного робітника. Відповідно до довідки про доходи №53 та №61 ПП «Львів-ПАК» ОСОБА_1 з 01 березня по 31 серпня 2024 року нараховано 78000 грн. заробітної плати, а з 01 травня 2024 року по 31 жовтня 2024 року нараховано 82060 грн. 07 коп. Суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем не надано суду доказів перебуванням на його утриманні батьків пенсіонерів, з якими він спільно зареєстрований за одною адресою, враховуючи вік ОСОБА_3 , якому на момент прийняття рішення 10 років та його потреби.

Колегія суддів вважає, що такі висновки вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону а підстав для скасування рішення суду немає.

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому просила:

- стягувати із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх доходів ОСОБА_1 , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначала, що з 07 вересня 2013 року перебуває з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з 2022 року сімейне життя між ними погіршувалось, що призвело до того, що з початку 2023 року фактично припинились подружні стосунки між ними. Первинною причиною є те, що відповідач зловживав алкогольними напоями, почав зневажливо відноситись до неї, підняв руку, тому позивачка з дитиною переїхала до м.Львова та з цього часу проживають окремо від чоловіка. Відповідач не цікавиться дитиною, нічим не допомагає, тому періодично змушена виїжджати з сином до Польщі на підробіток. Окрім того, нею подано до Радехівського районного суду м.Львова позов про розірвання шлюбу, де розгляд справи здійснюється по цей час. На сьогоднішній день самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати малолітнього сина, а також виконувати усі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їх дитини. Відповідач на даний час проживає окремо від дитини, не виконує обов`язки щодо її утримання, з початку 2023 року взагалі перестав забезпечувати її матеріально, не виконує в повному обсязі обов`язків, які покладені на нього законом, як батька дитини. Просить врахувати, що дитина, окрім необхідного, потребує фізичного та морального розвитку, а за таких умов вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, належно та в повному обсязі утримувати свою дитину, оскільки на даний час офіційно не працює, періодично виїжджає до Республіки Польща на тимчасову роботу. ОСОБА_1 є здоровою та працездатною особою, перебуває у трудових відносинах з ПП «Львів-Пак», офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, інших дітей та осіб на утриманні не має, має реальну фінансову спроможність забезпечувати сплату аліментів на користь своєї дитини. Добровільно врегулювати питання щодо утримання сина відмовляється, тому позивачка змушена була звернутись до суду з позовом.

Згідно з ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Як вбачається із матеріалів даної справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, сторони з 7.09.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2024 року шлюб між сторонами розірвано.

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 07 листопада 2014 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.11).

Малолітній ОСОБА_3 проживає та зареєстрований разом зі своєю матір`ю у квартирі АДРЕСА_2 та, відповідно, перебуває на її утриманні, що сторонами не заперечуються.

Відповідно до довідки про доходи №53 та №61 ПП «Львів-ПАК» Балію І.С. з 01 березня по 31 серпня 2024 року нараховано 78000 грн. заробітної плати, а з 01 травня 2024 року по 31 жовтня 2024 року нараховано 82060 грн. 07 коп.

Відповідач у суді першої інстанції визнав частково позов. Вказував на те, що не відмовляється від свого обов`язку утримувати сина до досягнення ним повноліття, однак, сплачувати аліменти у такому розмір,і в якому просить позивачка не має змоги, оскільки на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, з якими він спільно проживає. Вважає можливим сплачувати аліменти на сина в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на вказане, а саме те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків; доходи відповідача, що підтверджені відповідними довідками; те, що позивачка офіційного, постійного місця праці не має; відсутність даних про належну участь відповідача в утриманні дитини сторін; те, що відповідач визнав частково позов; те, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становив 3196 грн. (ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»), та на даний час становить 3196 грн. (ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік»), що в силу ст. 182 СК України є рекомендованим розміром аліментів на одну дитину, колегія суддів вважає, що щомісячний розмір аліментів на утримання сина сторін, необхідних до стягнення з відповідача на користь позивачки визначений судому у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму слід вважати достатнім, із врахуванням обставин встановлених судом та такий не є надмірним для відповідача. В грошовому виразі такий, враховуючи заробітну плату відповідача після спати податків та обов`язкових платежів, становитиме суму близьку до прожиткового мінімуму, що в силу закону є рекомендованим розміром до стягнення. Натомість ј частка, про яку просить відповідач, становитиме значно занижений розмір порівняно із прожитковим мінімумом.

Посилання апелянта на неможливість сплати ним розміру аліментів у визначеній судом частці слід вважати необґрунтованими, оскільки відповідач інших доказів про розмір заробітної плати ніж ті, які є у матеріалах справи не надав. А з наявних доказів вбачається, що середня заробітна плата відповідача без урахування податків становить 13000-14000 грн., відтак стягнення 1/3 частини усіх видів доходів відповідатиме прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років станом на 2024 рік, про що йшлося.

З приводу доводів апеляційної скарги про перебування на утриманні відповідача його батьків, то такі колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки доказів утримання батьків пенсіонерів, з якими він спільно зареєстрований за одною адресою суду не надано.

За таких обставин, колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують , а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 липня 2025 року.

Судді: Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра