ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6738/25 Справа № 199/3230/24 Суддя у 1-й інстанції - ЯКИМЕНКО Л. Г. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого- судді Халаджи О. В.,

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Із вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 , та через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2025 року цивільну справу було витребувано з суду першої інстанції.

30 червня 2025 року цивільна справа надійшла до апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2025 року апеляційна скарга була залишена без руху для подання причин пропуску строку на апеляційне оскарження та підстав для його поновлення.

21 липня 2025 року від представника відповідача надійшла заява, в якій остання зазначила, що оскаржуване рішення відповідач отримав 07.10.2024 року, однак із тяжким матеріальним станом не мав можливості сплатити судовий збір для подання апеляційної скарги.

У відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Принцип правової визначеності загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 636/4307/16-ц (провадження № 61-1751св20).

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2024 року АТ «ПУМБ» звернулось до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

24 квітня 2024 року місцевим судом було відкрито провадження у справі.

Матеріалами справи встановлено, що 03.07.2024 року адвокат Зачіпело З.Я. діюча в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордера серія ВН №1371232 від 27.06.2024року звернулась до суду із заявою про направлення на її адресу копії позовної заяви з додатками (а.с.64-67).

У вересні 2024 року ОСОБА_1 було подано відзив на позовну заяву Банку.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційні скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , зазначила що копію оскаржуваного рішення відповідач не отримував, про його існування стало відомо 20 січня 2025 року. Згідно трекінгу на поштовому конверті, з апеляційною скаргою представник відповідача звернулась 09 травня 2025 року, однак причин пропуску строку на апеляційне оскарження з підставами для його поновлення ОСОБА_2 не вказувала.

Матеріалами справи встановлено, що інтереси відповідача у суді першої інстанції представляла адвокат Зачепіло З.Я., остання є такою, що у відповідності до ст. 14 ЦПК України має обов`язково зареєструватись в електронному кабінеті.

Факт її реєстрації підтверджено нею самою в апеляційній скарзі та матеріалами справи.

Згідно картки руху документу, рішення суду від 04.10.2025 року було доставлено до електронного кабінету 07.10.2024 року о 16:02 год.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Данні положення кореспондуються з положеннями ч.1 ст. 44 ЦПК України, в якій зазначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення).

Посилання представника відповідача на поважність пропуску строку на ту обставину, що у ОСОБА_1 не було можливості сплатити судовий збір, апеляційний суд не враховує, оскільки останній не був позбавлений можливості до суду із відповідним клопотання про звільнення від сплати судового збору, про відстрочення або розстрочення такої сплати.

Апеляційний суд наголошує на тому, що окрім того, що представник відповідача не вказала причин пропуску строку з 20.01.2025 року по день подання апеляційної скарги 09.05.2025 року, вона також не навела поважних причин пропуску строку з дня отримання оскаржуваного рішення в електронному кабінеті, 07 жовтня 2024 року і при цьому слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів на припинення представництва інтересів ОСОБА_1 адвокатом Зачепіло З.Я., у суді першої інстанції.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на

судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року,має розумітися у світлі преамбули Конвенції,у відповідній частині якої зазначено,що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява №236/03).

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (п. п. 33, 34 рішення ЄСПЛ від 20 червня 2011 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі ж висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 15.04.2021 року у справі №201/11460/19 та від 26 квітня 2021 року у справі №753/7619/19.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня1989 року).

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду,зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частини 4 ст. 357, пункту 4 частини 1 ст. 358 ЦПК України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, оскільки, представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 не вказано поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, обставин непереборної сили не надано у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України апеляційний суд.

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська