Справа №717/1085/25
Номер провадження 2/717/289/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді: Кудиби З. І.,

за участі секретаря судових засідань: Житарюк А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Кельменці, Дністровського району, Чернівецької області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по частині всіх видів його заробітку (доходу), на кожну дитину щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, починаючи з квітня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача заборгованість по аліментах за період з квітня 2024 року по березень 2025 року в орієнтовній сумі 38 400 грн.

В якості підстави позову позивачка вказує потребу у отриманні аліментів для утримання їх спільних із відповідачем дітей, які після розірвання між ними шлюбу проживають разом з матір`ю. ОСОБА_1 зазначає, що батько дітей матеріальної допомоги не надає , фінансово участі в утриманні дітей не бере.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності.

Представник відповідача адвокат Морозова О.В. подала відзив на позов, у якому не заперечує проти необхідності сплати аліментів, однак просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів у заявленому розмірі, вважаючи його завищеним. Представник відповідача зазначає, що аліменти мають бути стягнуті у розмірі ?1/3 частини доходу відповідача на двох дітей загалом, оскільки така частка є справедливою та достатньою для задоволення потреб неповнолітніх дітей.

Крім того, 8 липня 2025 року представник відповідача подала суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її участю в іншому судовому засіданні. Проте до вказаного клопотання доказів участі в іншому судовому засіданні не було надано.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що предметом спору у цій справі є стягнення аліментів, суд вважає за необхідне розглянути справу 8 липня 2025 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, оцінивши зібрані докази в сукупності, дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач 16 травня 2008 року одружилися і проживали у зареєстрованому шлюбі до 2024 року, після чого шлюб розірвали, вказане підтверджується рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі № 717/572/24 від 10 квітня 2024 року. Від шлюбу з відповідачем народилися дві дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_1 видане 08 листопада 2017 р. виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, в якому зазначено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 та свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 видане 12 липня 2011 р. виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, в якому зазначено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 .

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом із матір`ю позивачкою. Вона стверджує, що відповідач, як батько дітей, не бере жодної участі в їх утриманні, не надає матеріальної допомоги, не забезпечує харчування, медичні витрати, навчання, побут та інші потреби дітей.

Отже між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання неповнолітніх дітей, і відповідачем порушуються права позивача та дітей на утримання.

Правовий аналіз.

Згідно з частиною першою статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частина перша статті 181 СК України передбачає, що обов`язок щодо утримання дитини виконується за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Якщо домовленість відсутня, аліменти стягуються на підставі рішення суду у частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі (ст. 183 СК України). Згідно з частиною другою статті 182 СК України, за відсутності домовленості, при стягненні аліментів на двох дітей, розмір аліментів становить одну третину (1/3) від заробітку (доходу) платника.

Також відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, суд може відступити від встановленої частки, якщо цього вимагають обставини, передбачені частинами третьою та четвертою статті 182 СК України, зокрема: стан здоров`я, матеріальне становище, наявність інших дітей, майновий стан сторін, витрати на розвиток та виховання дитини, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка фактично самостійно утримує дітей, які проживають з нею, відповідач участі у витратах не бере, не надає коштів на утримання. Суд враховує, обидві дитини мають постійні витрати, пов`язані з освітою, харчуванням, медичним обслуговуванням, побутом та іншими життєво необхідними потребами. Відповідач, у свою чергу, не надав суду доказів щодо тяжкого матеріального становища, стану здоров`я чи наявності на утриманні інших дітей, які могли б бути підставою для зменшення частки аліментів.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими та справедливими позовні вимоги щодо визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини доходу на кожну дитину, що відповідає потребам дітей та забезпечує належне виконання відповідачем батьківського обов`язку.

Щодо дати початку нарахування аліментів.

Позивачка просить стягнути аліменти починаючи з квітня 2024 року. Однак, відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову до суду, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з судовою практикою та позицією Верховного Суду, стягнення аліментів за минулий час допускається лише у разі, якщо позивач доведе, що вживав заходів щодо отримання аліментів, але не міг отримати їх унаслідок ухилення іншої сторони. Таких доказів у матеріалах справи не міститься.

Позовну заяву подано 29 квітня 2025 року, що підтверджується реєстраційним штампом суду. Жодних клопотань або пояснень щодо поважності причин несплати або невчасного звернення до суду з вимогою про аліменти позивачкою не подано.

У зв`язку з цим суд доходить висновку, що вимога про стягнення аліментів з 29 квітня 2025 року є юридично необґрунтованою та підлягає відхиленню.

Таким чином, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів з 29 квітня 2025 року до досягнення дітьми повноліття у розмірі, передбаченому законом.

Позивачкою також заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментах за період з квітня 2024 року по березень 2025 року в орієнтовній сумі 38 400 грн

При розгляді вказаної позовної вимоги суд враховує наступне.

Стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами внормовано ст. 194 СК України, згідно ч. 1 положень якої, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Тобто заборгованість за аліментами, розрахунок якого наданий позивачкою, може виникнути за умови пред`явлення виконавчого листа до виконання, відтак розгляду справи судом в минулому. Наявності виданого виконавчого листа або розгляду справи про стягнення аліментів судом ОСОБА_1 не доведено.

Також згідно 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову,а в разі подання заяви про видачу судового наказу -із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Тобто стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, вживала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.

Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів, можуть бути різноманітними. Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах десятирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

Відтак, в зв`язку з відсутністю достатніх та допустимих доказів ухилення ОСОБА_2 від укладення договору про сплату аліментів чи приховування місця проживання, отриманого доходу, у суду відсутні підстави для стягнення аліментів за минулий час, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Суд також враховує, що у даному випадку позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру на момент подання позову до суду згідно Закону України «Про судовий збір» визначено в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, тому з відповідача на користь держави слід стягнути 1 211,20 грн судового збору.

Керуючись статтями 180183, 185, 191 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИЛА:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 29 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2025 року в Україні, в межах суми платежу аліментів за один місяць, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з 29 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2025 року в Україні, в межах суми платежу аліментів за один місяць, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У задоволенні позовної щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментах за період з квітня 2024 року по березень 2025 року в орієнтовній сумі 38 400 грн у частині стягнення аліментів з квітня 2024 року відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 08 липня 2025 року.

Учасники справи.

Позивач -- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач -- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ),

Суддя: