Справа № 298/890/25
Номер провадження 2-о/298/13/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

24 липня 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Безуханич А.В., заінтересована особа Ставненська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Безуханич А.В., звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить: встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За відсутності в матеріалах справи відомостей щодо зареєстрованого місця проживання заявниці ОСОБА_1 , з метою дотримання вимог ч.1 ст.316 ЦПК України, суддею здійснено запит до Ставненської сільської ради щодо отримання відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) заявниці ОСОБА_1 .

23 липня 2025 року на електронну адресу суду від Ставненської сільської ради надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання заявниці ОСОБА_1 разом з витягом з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання цієї особи за адресою: АДРЕСА_1 , вказані документи підписані кваліфікованим електронним підписом.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177, 294 ЦПК України.

Суддею враховано, що заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.175 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.318 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 133 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату звернення з цією заявою до суду становить 605 грн. 60 коп.

У матеріалах справи міститься квитанція ID: 0510-5505-0095-0393 від 14 квітня 2025 року на суму 605,60 грн., в якій призначення платежу зазначено як судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

При цьому, при перевірці зарахування до спеціального фонду державного бюджету сплаченого заявницею судового збору даними системи документообігу суду встановлено, що платіжне доручення ID: 0510-5505-0095-0393 від 14 квітня 2025 року на суму 605,60 грн. раніше подавалось заявницею ОСОБА_1 до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області на підтвердження сплати судового збору в іншій справі.

Так, у червні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Безуханич А.В., звернулась до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області із заявою, де заінтересована особа: Ставненська сільська ради Ужгородського району Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення (справа №298/879/25, провадження 2-о/298/12/25). До даної заяви заявником було надано квитанцію ID: 0510-5505-0095-0393 від 14 квітня 2025 року на суму 605,60 грн., в якій призначення платежу зазначено як судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Великоберезнянський районний суд Закарпатської області. Вказаний сплачений судовий збір згідно квитанція ID: 0510-5505-0095-0393 від 14 квітня 2025 року зараховано до спеціального фонду державного бюджету у вищезазначеній справі.

Суд констатує, що ОСОБА_1 , звернувшись до суду з даною заявою у підтвердження сплати судового збору надала платіжне доручення, яке уже раніше було використано за звернення до суду з іншою заявою до цього ж відповідача у справі №298/879/25, провадження 2-о/298/12/25.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої законодавством.

Таким чином, заявник за подання до суду кожної заяви повинен сплатити судовий збір у відповідному розмірі. Платіжний документ, який було подано за подання інших позовних заяв, не може бути прийнятий судом як належний доказ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір у даній справі у встановленому законом розмірі на загальних підставах.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. або подати докази, що підтверджують звільнення її від сплати судового збору.

Платiжнi реквізити для перерахування судового збору: отримувач ГУК в Закарпатській області/Великоберезнянська тг/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача UA0007393, КВК 22030101 (судовий збір).

Крім цього, заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Безуханич А.В., у порушення вимог п.п.2, 6, 7, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України не містить відомостей про:

- відому офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти заявниці та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету заявниці за наявності;

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету заінтересованої особи за наявності;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту заяви слідує, що представник просить встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому метою встановлення факту постійного спільного проживання є оформлення спадщини після померлого.

У заяві про встановлення факту заінтересованою особою визначено Ставненську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області, як орган місцевого самоврядування.

При цьому, в заяві та долучених до неї матеріалах відсутні дані щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , або ж докази на підтвердження того, що такі відсутні. Зазначення вказаних обставин у змісті заяви необхідне, в тому числі, для встановлення наявності або ж відсутності спору про право.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При вирішенні питання про залишення заяви без руху враховується, практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі De Geouffre de la Pradelle проти Франції, №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку) де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Звертається увага заявниці і на те, що якісна підготовка справи до розгляду, спрямована в першу чергу на захист інтересів самих учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядкувимог ч.1 ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, та надати заявниці строк для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Безуханич А.В., заінтересована особа Ставненська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху та надати заявниці строк для усунення недоліків, наведених в мотивувальній частині ухвали, протягом семи днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку неусунення недоліків у визначений судом термін, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Зизич В.В.