Справа № 441/1606/24 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А. М.
Провадження № 22-ц/811/3941/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

у червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 23 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту credоs.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1276-7821. Вищезазначений кредитний договір разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, з якими позичальник попередньо ознайомлений. Для підписання кредитного договору позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А0204, використання якого є моментом підписання договору. Вказує, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір не був би укладеним, а кредитні кошти не перераховані відповідачу, відтак відповідач здійснила усі дії, необхідні для підписання кредитного договору, що свідчить про її свідомий вибір щодо укладення договору. За умовами кредитного договору відповідачу надано кредит в розмірі 18000 грн. строком на 300 календарних днів із стандартною процентною ставкою, що становить 3,0 % в день. 30 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду, за умовами якої позичальнику надано додатково надано у кредит кошти в розмірі 2000 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», надавши відповідачу кредит за умовами кредитного договору про відкриття кредитної лінії №1276-7821 від 23 вересня 2023 року та додаткової угоди від 30 вересня 2023 року повністю виконало взяті на себе зобов`язання. Внаслідок порушення умов виконання кредитного договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка станом на 26 квітня 2024 року становить 128600.00 грн., з яких 20000.00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 108600.00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, однак ним прийнято рішення про застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послугТовариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання позичальнику заборгованості за нарахованими процентами у сумі 28855.00 грн. за умови погашення решти заборгованості в розмірі 99745.00 грн. У разі прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування. Звертає увагу, що направляв позичальнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору №1276-7821 від 23 вересня 2023 року щодо сплати процентів, однак така вимога не виконана позичальником.

З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором №1276-7821 від 23 вересня 2023 року в розмірі 99745.00 грн.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про договір про відкриття кредитної лінії № 1276-782від 23 вересня 2023 року в розмірі 99745.00 грн. та 2422.40 грн. сплаченого судового збору, а всього 102167.40 грн.

Рішення суду в частині розміру заборгованості оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що встановлений позивачем розмір відсотків є несправедливим в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків створює непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних умовах. Заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 79745.00 грн. є неспівмірною із сумою заборгованості за кредитом.

З наведених підстав просить рішення суду змінити, зменшивши розмір заборгованості за відсотками за договором про відкриття кредитної лінії №1276-7821 від 23 вересня 2023 року з 79745.00 грн до 9450 грн. та зменшити розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» з 2422.40 грн. до 715.34 грн. , а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором у ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі 99745.00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1276-7821, за умовами якого кредитодавець відкрив для позичальника кредитну лінію на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Договір про відкриття кредитної лінії № 1276-782 від 23 вересня 2023 року відповідачкою не оспорювався, недійсним в судовому порядку не визнавався, як і не визнавалися недійсними окремі пункти цього договору, зокрема щодо розміру процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 4.1 договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року загальний розмір кредиту за цим договором становить 18000 грн.

Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1 цього договору на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6 договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року).

Пунктом 4.10 договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою, що становить 3,00% річних за кожен день користування кредитом. Вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії кредитного договору за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою ставкою.

Строк кредитування, тобто, строк, на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту. Дата повернення (виплати) кредиту: 18.07.2024 року (п. 4.12 договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року).

Відповідно до п. 4.13, 4.14 договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 279355,00 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 180000,00 грн., що включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом.

30 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821, за умовами якої кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 2000.00 грн.

В пункті 1 додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 передбачено, що кредитодавць та позичальник підтверджують, що станом на момент укладення цієї додаткової угоди сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди становить 18000.00 грн.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 2520.00 грн.

Відповідно до п. 2.3 додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії №1276-7821після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 20000.00 грн., яка складається з суми кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику у кредит на підставі цієї додаткової угоди.

Згідно з п. 2.4 додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 позичальник зобов`язується повернути суму неповернутого кредиту у строки та на умовах, викладених у договорі, з урахуванням умов цієї додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 3 додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 передбачено, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування за договором. У зв`язку із зазначеним після укладення цієї додаткової угоди та отримання позичальником додаткових грошових коштів у кредит: сума неповернутого кредиту становить 20000.00 грн.; кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення цієї додаткової угоди становить 293 календарних днів; орієнтовна реальна річна процентна ставка за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 745805.00 %; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування: 199580.00 грн.

Умови договору, що не суперечать цій додатковій угоді залишаються чинними та сторони підтверджують свої зобов`язання за ними (п. 5 додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821).

Відповідно до п. 6 додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору.

З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року вбачається, що така станом на 26 квітня 2024 року становить 128600.00 грн., з яких 20000.00 грн. заборгованість за основним боргом, 108600.00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості нарахування відсотків за користування кредитними коштами до 22 жовтня 2023 року здійснювалося за процентною ставкою, що становить 1.8 % в день від залишку неповерненої суми кредиту, з 23 жовтня 2023 року до 21 листопада 2023 року за процентною ставкою 2,5 % в день, а починаючи з 22 листопада 2023 року за процентною ставкою 3.0 % в день.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року.

Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Оскільки договір про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак після набрання чинності цим Законом строк дії договору продовжувався, відтак положення цього Закону застосовуються до договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року, на підставі якого з відповідача стягується заборгованість.

Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору та за процентною ставкою, визначеною його умовами, що свідчить про правомірність їх нарахування.

Однак, враховуючи встановлений частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, починаючи з 24 грудня 2023 року протягом перших 120 днів, тобто до 21 квітня 2024 року розмір процентної ставки для нарахування відсотків за користування кредитними коштами не міг перевищувати 2,5 % в день від залишку неповерненої суми кредиту, а з 22 квітня 2024 року 1.5 %.

За період з 23 вересня 2023 року до 22 жовтня 2023 року відповідачу нараховано проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 1.8 % в день від залишку неповерненої суми кредиту в розмірі 10255 грн., а з 23 жовтня 2023 року по 21 листопада за процентною ставкою 2,5 % в розмірі 15000 грн., що відповідає умовам договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року та вимогам законодавства.

В подальшому, з 22 листопада 2023 року відповідачу нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами за процентною ставкою 3.0 % в день від залишку неповерненої суми кредиту.

З огляду на вимоги положень частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» відсотки за процентною ставкою 3.0 % підлягали нарахуванню лише до 23 грудня 2023 року в розмірі 19200 грн. (20000 грн. х 3% х 32 дні = 19200 грн).

Оскільки за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 2.5 %, кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами за цей період в розмірі 59500 грн. (20000 грн. х 2,5 % х 119 днів = 59500 грн.)

Починаючи з 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1.5 %, тому кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами за період з 22 квітня 2024 року до 26 квітня 2024 року в розмірі 1500 грн. (20000 грн. х 1,5 % х 5 днів = 1500 грн.).

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 105455 грн. (10255 грн. за період з 23 вересня 2023 року по 22 жовтня 2023 року + 15000 грн. за період з 23 жовтня 2023 року по 21 листопада 2023 року + 19200 грн. за період з 22 листопада 2023 року до 23 грудня 2023 року + 59500 грн. за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року + 1500 грн. за період з 22 квітня 2024 року до 26 квітня 2024 року = 105455 грн.).

Отже, заборгованість ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії №1276-7821 від 23 вересня 2023 року становить 125455 грн., з яким 20000 грн. заборгованість за кредитом, а 105455 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

При цьому, як вбачається з позовної заяви, звертаючись з позовними вимогами, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» просило стягнути з відповідача не весь розмір нарахованої ним заборгованості, а лише заборгованість в розмірі 99745 грн., з яких 20000.00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 79745.00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач в суді першої інстанції у відзиві на позовну заяву надала свій розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що розмір такої становить 29450 грн., з яких 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, а 9450 грн. заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Розраховуючи розмір заборгованості відповідач погодилася з наявною у неї заборгованістю за тілом кредиту в розмірі 20000 грн., однак вважала, що проценти, нараховані за користування кредитними коштами, є несправедливими, а тому підлягають зменшенню до 9450 грн.

Однак, враховуючи те, що проценти за користування кредитним и коштами нараховувалися в межах строку дії кредитного договору, такий розрахунок відповідача є необґрунтованим та не відповідає умовам договору про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у встановлений договором строк ОСОБА_1 не повернула кредитні кошти та не сплатила нараховані проценти за користування кредитними коштами, відтак наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1276-7821 від 23 вересня 2023 року в розмірі 99745.00 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо несправедливих умов нарахування відсотків та їх невідповідність вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів не заслуговують на увагу, оскільки у частині третій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором, тобто несправедливим може бути нарахування процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а позивачем в межах строку дії кредитного договору нараховувалися проценти, які є платою за користування кредитними коштами відповідно до ст.ст. 1048, 10561 ЦК України, які не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 02.07.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк