Справа №712/1730/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Душина О.В.

при секретарі Луценко А.В.;

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - Шевченка О.А. (в режимі відеоконференції),

заінтересована особа - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, ), Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси (вул. Небесної Сотні,3, м. Черкаси, ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст заявлених вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та встановлення факту батьківства, в якому просить: встановити факт спільного проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період часу з початку 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актових записів № 1108 та № 360, зазначивши відомості про батька ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є цивільною дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проживання у заявниці з ОСОБА_3 народилося 2 дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. Сімейного кодексу України відомості про батька дітей записані зі слів заявниці оскільки заявниця та її чоловік не перебували у шлюбі. Факт проживання однією сім?єю, як подружжя та народження спільних дітей: можуть підтвердити свідки, є спільні світлини.

2. Процесуальні дії у справі, заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 квітня 2025 року було відкрито провадження по справі.

18 квітня на адресу суду від заінтересованої особи ГУ ПФУ України в Черкській області надійшов відзив, в якому просили залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, та проводити розгляд справи без їх участі.

Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні просила задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Шевченко О.А. в судовому засіданні просив задовольнити заяву в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_4 . Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини, свідок зазначив наступне, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як відомо свідку проживали разом з 2013 року по 18.06.2024 року.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала аналогічні пояснення.

IV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду.

Суд, повно та всесторонньо вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши позицію сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. Сімейного кодексу України відомості про батька дітей записані зі слів матері оскільки заявниця та її чоловік не перебували у шлюбі.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 помер.

Так, частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п.7 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні питання про встановлення батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, та вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Щодо встановлення факту про встановлення факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звертаючись до суду просила встановити факт спільного проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період часу з початку 2010 року по 18.06.2024 року.

Відповідно до положень ч. 2 та ч. 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99, у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї", членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`єю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто, наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 31.03.2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд дослідивши матеріали справи та заслухавши думку сторін, свідків, вважає, що жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність спільного проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період часу з початку 2010 року по 18.06.2024 року, позивачем суду надано не було.

Не підтверджуються зазначені вище обставини і показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, які, крім іншого, не можуть бути єдиними доказами обставин, які мають значення у цьому спорі та мають бути установлені судом.

Саме по собі поховання позивачем ОСОБА_1 не є доказом проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 за відсутності доказів спільного проживання, ведення спільного господарства, пов`язаності осіб спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків.

Щодо наданих позивачем світлин, суд зазначає, що встановити осіб, які на них зображені, не виявилося можливим.

Вирішення цієї цивільної справи та ухвалення у ній відповідного законного й обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Усі ці складові могли бути з`ясовані лише у процесі доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, заявник реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43,49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено, як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що заявник, який брав участь у судовому процесі з розгляду цієї справи через представника, представленого адвокатом, у разі наявності труднощів щодо витребування доказів у справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але під час розгляду цієї справи цього зроблено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Усебічно дослідивши усі обставини справи та докази, надані суду позивачем, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які свідчать встановлення факту спільного проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період часу з початку 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з цим встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 263-265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, ), Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси (вул. Небесної Сотні,3, м. Черкаси, ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та встановлення факту батьківства - задовольнити частково.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актових записів № 1108 та № 360, зазначивши відомості про батька ОСОБА_3 .

У встановленні факту спільного проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період часу з початку 2010 року по 18.06.2024 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Повне рішення складено 07 липня 2025 року.

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

Заінтересовна особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, );

Заінтересовна особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси (вул. Небесної Сотні,3, м. Черкаси, ).

Суддя О.В. Душин