Провадження № 2-др/359/30/25
Справа № 359/7369/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В..

при секретарі - Ліман А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Першої Бориспільської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

22.04.2025 відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просила стягнути з позивача на її користь понесені витрати на правничу допомогу (а.с.180-181).

Обґрунтовуючи заяву, зазначила, що 18.04.2025 судом було винесено ухвалу , якою позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Першої Бориспільської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним- залишено без розгляду.

18.04.2025 у судовому засіданні представником відповідача було заявлено , що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду буде подано заяву про стягнення понесених судових витрат.

Також зазначає, що відповідачем у вказаній справі понесно витрати на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги №45 від 17.10.2025 та платіжним дорученням

Ухвалою від 25.04.2025 заяву призначено до судового розгляду (а.с.188).

У призначене судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представниками відповідачки адвокатами Білоус Т.Г. та ОСОБА_4 подана заява з проханням проводити розгляд справи без участі відповідача та її представників, заяву ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу задовольнити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 та третя особа представник Першої Бориспільської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ), у призначене судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, заяв та клопотань по суті справи та щодо своєї неявки не направили.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Дослідивши подані заяви та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 18 квітня 2025 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області винесено ухвалу про залишення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Першої Бориспільської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, за заявою позивача( а.с.173, 175-176).

Процесуальний порядок вирішення судом питання про розподіл судових витрат, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу, в разі залишення позову без розгляду, передбачений ч.ч. 5, 6 ст.142 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч.6 ст.142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення такої ухвали, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно із роз`ясненнями, зазначеними у п.38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», що у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 ( ОСОБА_1 , посвідчений 15.03.2011 року Козій А.В., приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, реєстровий №505).

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст.55,124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові № 148/312/16-ц від 26 вересня 2018 року.

Разом із з цим, встановлено, що ОСОБА_2 на виконання ухвали суду від 12.07.2024 року подав заяву про усунення недоліків та позовну заяву в новій редакції (а.с.12-13,15,17-18), на підставі якої 04.09.2024 судом було винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання, якою витребувано з Першої Бориспільської державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м.Київ) копію спадкової справи, відкритої щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.27-29)

Отримавши судову повістку, позивач ОСОБА_2 у призначене підготовче засідання 29.10.2024, у яке з`явилися відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Голоденко В.В. не з`явився, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.32) та протоколом судового засідання №3547604 (а.с.77-78).

.

Відповідачем було підготовлено та подано відзив на позовну заяву, який надійшов до Бориспільського міськрайонного суду 23.10.2024 року (а.с.-88-92), за змістом якого просила стягнути з позивача на її користь витрати на правничу допомогу.

У наступне призначене засідання 26.11.2024, у яке з`явилися відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Білоус Т.Г., позивач також не з`явився, що підтверджується протоколом судового засідання №3689251 (а.с.110).

19.02.2025 підготовче засідання, у яке з`явилися представник відповідача адвокат Білоус Т.Г. та позивач ОСОБА_2 , було відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Орловської О.А., що підтверджується заявою, поданою в системі «Електронний суд» (а.с.132-134) та протоколом судового засідання№4074601 (а.с.1140-141).

03.03.2025 у підготовчому засіданні, у яке з`явилися позивач ОСОБА_7 , його представник адвокат Орловська О.А., третя особа ОСОБА_3 , а також представники відповідачки адвокати Білоус Т.Г. та Голоденко В.В., суд задовольнив клопотання позивача та його представника щодо надання строку для уточнення позовних вимог та оголошення перерви у підготовчому засіданні, що підтверджується протоколом судового засідання №4136241 (а.с.147-149).

28.03.2025 у підготовчому засіданні, у яке з`явилися позивач ОСОБА_7 та представник відповідачки адвокат Голоденко В.В., суд відмовив позивачу у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог, поданої 05.03.2025 в системі «Електронний суд» (а.с.154-155), та задовольнив клопотання позивача щодо надання строку для уточнення позовних вимог та оголошення перерви у підготовчому засіданні, що підтверджується протоколом судового засідання №4280807 (а.с.168-169).

У призначене засідання 18.04.2025 позивач не з`явився, подав вищевказану заяву про залишення позову без розгляду, на підставі якої судом була постановлена відповідна ухвала.

Таким чином встановлено, що позивач допускав неявку у судові засідання без поважних причин, а також, залучивши у лютому 2025 року адвоката тричі просив про відкладення підготовчого засідання та оголошення перерви з метою забезпечення участі адвоката а також для уточнення позовних вимог, та в результаті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 натомість була вимушена залучити до участі у справі адвокатів і забезпечувала їх явку до суду у шість засідань поспіль, відкладення підготовчого засідання через неявку сторони відповідача та залучених представників не допускала.

Крім того, частинами першою та другою ст.134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, як зазначено у ч. 3 ст. 134 ЦПК України.

Відповідно до частини 1,2 статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_8 за змістом поданого відзиву, хоча і заявила про відшкодування понесених витрат, орієнтовний розрахунок таких витрат не навела.

Разом з цим в силу вимог ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Встановлено, що копію заяви про стягнення судових витрат відповідач надіслала позивачу рекомендованим листом з описом вкладень 22.05.2025 (а.с.186).

Про призначення вказаної заяви до розгляду позивач знав, отримавши повідомлення та ухвалу суду в системі «Електронний суд», проте будь-який заперечень щодо неспівмірності та необґрунтованості понесених відповідачем витрат до суду не подав.

Зважаючи на принцип диспозитивності та змагальності сторін, реальності наданих адвокатом послуг, суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні поданої заяви відсутні, а саме: у зв`язку з тим щодо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, відповідач має право на відшкодування фактично понесених судових витрат у розмірі, визначеному умовами укладеного з адвокатом договору, в сумі 20000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.141,142, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Першої Бориспільської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів