Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі судового засідання Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 48148,11 грн.., судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. В обгрунтування позову позивач вказує, що відповідач взяв на себе зобов`язання за кредитним договором, проте не виконав їх у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідач надала відзив в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначила, що долучений до матеріалів справи договори не містять підписи сторін. Крім того, позивач вказує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів. Відповідач також зазначає, що позивач нараховує відсотки поза межами строку кредитування. Вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки відповідач повинен сплатити визначену у договорі суму до 08.04.2020 року, тобто позивач мав право звернутись до суду із позовною заявою в строк до 08.04.2023 року, в той же час останній звернувся до суду 29.01.2024 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, то позивач вказує, що їх розмір не є співмірним із ціною позову.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 серпня 2019 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання електронним підписом було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № .

Умовами пункту 1.2. Договору сторони передбачили, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

09 березня 2020 року відповідач звернувся до ТОВ «Інфінанс» з пропозицією про надання 3 траншу кредиту згідно Заявки анкети № від 09 березня 2020 року в рамках Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 31 серпня 2019 року (оферта).

Відповідно до акцепту оферти від 09 березня 2020 року на отримання 7 траншу кредиту згідно Заявки анкети № від 09 березня 2020 року в рамках Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 31 серпня 2019 року (оферта) 09 березня 2020 року ОСОБА_1 погодилась з умовами оферти на умовах, викладених в цьому Акцепті з використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису.

Умовами оферти передбачено розмір кредиту (траншу) у розмірі 4000 грн, строк користування траншем 30 днів, відсоткова ставка 1.225% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 447,125%, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1470 грн.

ТОВ «Інфінанс» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 4000 грн, в порядку передбаченому умовами акцепта на отримання сьомого траншу.

Вказане підтверджується квитанцією № 50598645 від 09.03.2020 року згідно якої на картку № НОМЕР_1 було перераховано кошти в розмірі 4000 грн.

Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» від 29 січня 2025 року повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , строк дії карти: 31.03.2023 року, вид: карта для виплат, на яку 09.03.2020 року здійснено переказ коштів на суму 4000 грн.

Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Інфінанс» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 09 березня 2020 року був ідентифікований ТОВ «Інфінанс». Акцепт договору позичальником підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 4g1d1r зазначений час відправки 09 березня 2020 року та номер телефону, на який було відправлено.

14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал було укладено договір факторингу № 14-07/21, за яким, зокрема, право вимоги за кредитними договорами стосовно боржника ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Відповідно до підпункту 6.1.4. зазначеного договору право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання передачі Реєстру Боржників (Додаток № 2), який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги.

На підтвердження виконання умов підпункту 6.1.4. вказаного договору позивачем надано акт приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу № 14-07/21 від 14 липня 2021 року, який є додатком № 2 до договору факторингу від 14 липня 2021 року № 14-07/21.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким, зокрема, право вимоги до боржника ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами, перейшло до ТОВ «Коллект Центр».

Відповідно до підпункту 5.2 вказаного договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року, який є додатком № 4 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023.

Відповідач позичені кошти не повернув, у зв`язку з чим, станом на 09 січня 2024 року позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 48148,11 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту 4000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 44148,11 грн, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості позивачем.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Суд приходить висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору від 09 березня 2020 року, так і отримання позичальником ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 4000 грн на погоджених ним умовах Акцепту оферти від 09 березня 2020 року шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та не виконання останнім свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів.

Між тим, слід зазначити що кредитні кошти відповідно до акцепту оферти від 09 березня 2020 року на отримання 7 траншу кредиту згідно Заявки анкети № від 09 березня 2020 року були надані в рамках Договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 31 серпня 2019 року (далі Договір від 31 серпня 2019 року), а тому при визначенні умов Акцепту оферти на отримання 7 траншу від 09 березня 2020 року необхідно враховувати узгоджені умови договору фінансового кредиту від 31 серпня 2019 року.

Як встановлено умовами Договору від 31 серпня 2019 року, а саме умовами пункту 1.2. Договору сторони передбачили, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточнимтерміном поверненнякожного траншукредиту непізніше строкукористування траншем, визначеного Сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншемє окремимта визначається відповідно доумов Договору: Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

З аналізу умов цього пункту Договору від 31 серпня 2019 року можливо зробити висновок, що кожен транш кредиту є окремим договором термін повернення кожного траншу та строк користування визначено в умовах цього договору.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

Акцепт оферта від 09 березня 2020 року на отримання 7 траншу кредиту також містить посилання на інші умови, викладені у Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МoneyBOOM» (далі Правила), які долучені до позовної заяви. Між тим ці Правила не містять посилання на електронний підпис відповідача, який би свідчив про його ознайомлення з цими Правилами.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження тих обставин, що строк повернення позичених коштів за Акцептом оферти від 09 березня 2020 року перевищує 30 днів, а відтак й нарахуванням процентів за користування цими коштами за отриманим сьомим траншем, виходячи із відсоткової ставки 1.225%, теж обмежується 30 днями, загальна вартість яких становить 1470 грн.

Таким чином розмір відсотків, які підлягають стягнення з відповідача за договором від 09 березня 2020 року становлять 1470 грн.

Щодо посилання відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності то слід зазначити наступне.

Строк позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, відповідно до ст. 261 ЦК України. Тобто відлік початку позовної давності починається саме з 10 квітня 2020. З огляду на вищезазначене, строк позовної давності закінчується 10.04.2023.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, а саме : «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Відповідно, дана норма передбачає, що строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк дії воєнного стану. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2024 року у справі № 756/10176/23. Тобто, виходячи з вищесказаного, якщо позовна давність спливає під час дії воєнного, надзвичайного стану, то останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення періоду дії в Україні воєнного, надзвичайного стану. Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року до 26 березня 2022 року. Аналогічними Законами України воєнний стан продовжувався з 26 березня 2022 року по 25 квітня 2022 року, з 25 квітня 2022 року по 25 травня 2022 року, з 25 травня 2022 року по 23 серпня 2022 року, з 23 серпня 2022 року по 21 листопада 2023 року, з 21 листопада 2022 року по 19 лютого 2023 року, з 19 лютого 2023 року по 20 травня 2023 року та з 20 травня 2023 року по 18 серпня 2023 року, з 18 серпня 2023 року до 14 лютого 2024 року, з 14 лютого 2024 року до 14.05.2024 року, з 14.05.2024 року до 14.08.2024 року, з 14.08.2024 до 14.11.2024 року, з 14.11.2024 року по 07.02.2025 року, з 08.02.2025 року по 09.05.2025 року продовжено строк дії воєнного стану в України ще на 90 діб.

Частиною 5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Отже, оскільки законодавцем було зупинено перебіг позовної давності, то доводи відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності не заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає сплаті заборгованість за кредитним договором в розмірі 5470 грн. з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, відсотки 1470 грн. за договором від 09.03.2020 року.

Згідно положень ст.133, 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та витрати на професійну правничу допомогу, оскільки факт їх понесення суд вважає підтвердженими доданими до позовної заяви копією Договору про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, копією платіжного доручення про оплату наданих послуг від 10 січня 2024 року, заявкою на надання юридичної допомогита, витягом з акту про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року.

Разом з тим, виходячи з критеріїв співмірності та складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, а також, часу, витраченим адвокатом на виконання зазначених робіт та ціни позову, суд вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 8000 грн., а тому вказана вимога підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 343,98 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 908,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в розмірі 5470 грн. з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, відсотки 1470 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правову допомогу в розмірі 908,80 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» суму сплаченого судового збору в розмірі 343,98 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя