Справа № 944/682/25
Провадження №2/944/1045/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білецької М.О.,

з участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.,

представника позивача Сечка С.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування сплаченого майнового відшкодування,

в с т а н о в и в:

представник позивача Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), адвокат Сечко С.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з відповідача 57774,07 грн сплаченого майнового відшкодування та 3028,00 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 червня 2023 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Вербицького, у с.Залужжя, Яворівського району, Львівської області, у напрямку автодороги «Рава - Руська - Яворів - Судова Вишня», поблизу будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонної огорожі. В подальшому ОСОБА_1 продовжуючи рух автомобілем, на правому узбіччі прилягаючої дороги відносно свого напрямку руху здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка отримала тілесні ушкодження, що перебували в причинному зв`язку із смертю ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).

Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 30.10.2023 року у справі №944/5734/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та призначено йому покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

10.10.2023 ОСОБА_4 , яка є донькою загиблої у ДТП, звернулась до позивача із повідомленням про ДТП та подала заяву про виплату страхового відшкодування.

В свою чергу позивачем відшкодовано завдані відповідачем збитки у загальному розмірі 57774, 07 грн.

Оскільки на момент завдання шкоди потерпілим цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно закону у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілим, виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 57 774, 07 грн.

У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 03.03.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у ньому, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив ДТП, в результаті чого потерпіла ОСОБА_3 померла. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Бруснік І.А., підтримав позицію ОСОБА_1 та щодо задоволення позову не заперечив.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.09.2023 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Вербицького, у с.Залужжя, Яворівського району, Львівської області, у напрямку автодороги «Рава - Руська - Яворів - Судова Вишня», поблизу будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонної огорожі. В подальшому ОСОБА_1 продовжуючи рух автомобілем, на правому узбіччі прилягаючої дороги відносно свого напрямку руху здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка отримала тілесні ушкодження, що перебували в причинному зв`язку із смертю ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).

Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 30.10.2023 року у справі №944/5734/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, та призначено покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років.

Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, щодо винуватості ОСОБА_1 не потребують доказування, оскільки встановлені вироком суду, який набрав законної сили. Дані обставини сторонами не оспорюються.

ОСОБА_4 , будучи потерпілою особою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 10.10.2023 звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування витрат на лікування в розмірі 26 813,96 грн та витрат на поховання в розмірі 30 560,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №853227 від 04 квітня 2024 року вбачається, що позивач МТСБУ виплатило ОСОБА_4 витрати на лікування у розмірі 27214,07 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №769353 від 30 січня 2024 року вбачається, що позивач МТСБУ виплатило ОСОБА_4 витрати на поховання у розмірі 30560,00 грн.

Частино 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1166 ЦК України визначено загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавача шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1 ст.1187 ЦК України).

Положеннями ч.5ст.1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(Закон № 1961-IV), який був чинним на момент вчинення відповідачем ДТП

Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Перехід права вимоги за наведеними нормами права (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування") слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями ст. 1191 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що для її застосування необхідні дві умови: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання зобов`язання перед потерпілим; регрес має місце після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди.

Згідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що діяв на момент вчинення ДТП, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що діяв на момент вчинення ДТП, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку

Таким чином, враховуючи, що МТСБУ відшкодувало потерпілій ОСОБА_4 , яка приходиться донькою ОСОБА_3 , витрати на лікування в розмірі 27214,07 грн та витрати на поховання в розмірі 30560,00 грн, а тому з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого майнового відшкодування в загальному розмірі 57 774,07 грн

Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а саме 1514,00 грн. Крім того, 1514,00 грн сплаченого судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 178, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України,

у х в а л и в :

позовні вимоги Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування сплаченого майнового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в зальному розмірі 57 744 (п`ятдесят сім тисяч сімсот сорок чотири) гривні 07 копійок.

Повернути Моторне (транспортне) страхове бюро України з державного бюджету 50 % судового збору, що становить 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України 50 % сплаченого судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24 липня 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , юридична адреса: м.Київ, вул.Русанівський бульвар, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя М.О. Білецька