Номер провадження: 22-ц/813/1373/25
Справа № 522/6484/22
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Сєвєрової Є.С, Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкрит ому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони 14.04.2018 року зареєстрували шлюб, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 року у справі № 522/12826/21 розірвано. У шлюбі сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м, житловою 24,9 кв. м та автомобіль LEXUS IS 250 2015 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 .

Оскільки зазначене майно придбано під час перебування сторін у шлюбі, позивач просить суд визнати за ним право приватної власності на 1/2 вказаного майна.

08.06.2023 року до суду від ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява, у якій остання просила:

- визнати бетонозмішувач марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 спільним майном подружжя та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію половини (1/2) його вартості у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США;

- відступити від засад рівності часток у спільному майні подружжя, збільшивши частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м, житловою 24,9 кв. м до 2/3, зменшивши частку ОСОБА_1 до 1/3;

- припинити право власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м, житловою 24,9 кв. м, визнавши право власності на вказану квартиру в цілому за ОСОБА_3 , стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м, житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 дол. США;

- зарахувати зустрічні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США та вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половини (1/2) вартості бетонозмішувача марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 дол. США та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 137 000 грн, що еквівалентно 3 746,38 доларів США.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) право приватної власності на 1/2 частку автомобіля LEXUS IS 250, 2015 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В решті вимог первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Визнано бетонозмішувач марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 спільним майном подружжя та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію половини (1/2) його вартості у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США.

Відступлено від засад рівності часток у спільному майні подружжя, збільшивши частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. до 2/3, зменшивши частку ОСОБА_1 до 1/3.

Припинено право власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м., визнавши право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. в цілому за ОСОБА_3 , стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США.

Зараховано зустрічні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США та вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половини (1/2) вартості бетонозмішувача марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 137 000 грн, що еквівалентно 3 746,38 дол. США.

В решті вимог зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ) 4 686,20 грн витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) 4 962 грн недосплаченого судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року в частині відмови у задоволені первісного позову і задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким первісний позов задовольнити у повному обсязі, а у задоволені зустрічного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Фактично рішення суду в частині поділу автомобіля LEXUS IS 250 2015 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 не оскаржується і тому в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя частково, визнаючи за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку автомобіля LEXUS IS 250 2015 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , відмовляючи в решті вимог первісного позову;

задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя частково, визнаючи бетонозмішувач марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 спільним майном подружжя, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсацію половини (1/2) його вартості у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів. США, відступаючи від засад рівності часток у спільному майні подружжя, збільшуючи частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. до 2/3, зменшуючи частку ОСОБА_1 до 1/3; припиняючи право власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м., визнаючи право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. в цілому за ОСОБА_3 , стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США; зараховуючи зустрічні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США та вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половини (1/2) вартості бетонозмішувача марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 137 000 грн, суд першої інстанції виходив з того, що:

- набуте сторонами за час перебування у шлюбі рухоме та нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м.; автомобіль LEXUS IS 250 2015 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, є їх спільною сумісною власністю;

- продаж бетонозмішувача ОСОБА_1 здійснено 30.07.2021 року без письмової згоди іншого подружжя, використання коштів від продажу автомобіля не в інтересах сім`ї та не на потреби сім`ї, що є підставою для відшкодування 1/2 частини дійсної ринкової вартості даного транспортного засобу;

- відчуживши спільне рухоме майно (бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску) ОСОБА_1 тим самим приховав його від поділу з ОСОБА_3 , з якою за рішенням суду залишено проживати неповнолітню дитину, що є підставою у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 70 ЦК України для відступу від рівності часток подружжя у спільному майні, шляхом його поділу у пропорції 1/3 ОСОБА_1 та 2/3 ОСОБА_3 ;

- належна ОСОБА_1 1/3 частка у спірній однокімнатній квартир(з урахуванням відступу від рівності часток та її зменшення) не може бути виділена в натурі, оскільки між сторонами наявні неприязні стосунки, дитина і мати є різностатевими, що унеможливлює спільне володіння та користування квартирою колишнім подружжям і є підставою для припинення права ОСОБА_1 права на частку із зобов`язанням ОСОБА_3 компенсувати її вартість;

- обов`язок ОСОБА_1 відшкодувати ОСОБА_3 вартість 1/2 частини бетонозмішувача, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, яка становить 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів. США та зобов`язання ОСОБА_3 компенсувати ОСОБА_1 вартість 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв.. яка становить 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США підлягають зустрічному зарахуванню, внаслідок якого різниця, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 становить 137 000,00 грн, що еквівалентно 3 746,38 доларів США. Одночасно дані обставини не створюють необхідності внесення ОСОБА_3 суми в 862 050,00 грн на депозит суду (1/3 вартості спірної квартири) для доведення її спроможності виплатити відповідну суму компенсації за припинення права на частку у спільному майні.

Колегія суддів не може погодитися з усіма такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що:

- 14.04.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 474;

- під час перебування сторін у шлюбі у них народився син ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 );

- рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 року у справі № 522/12826/21 шлюб між сторонами розірвано;

- рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у розмірі 5 000,00 грн щомісячно, починаючи з 03.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини у розмірі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи з 03.08.2021 року і до досягнення дитиною трьох років. Крім того, визначено місце проживання дитини разом із матір`ю;

- 25.04.2019 року на підставі додаткової угоди про заміну сторони у договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № 1/193 від 29.03.2019 року, акту приймання-передачі приміщення (квартири) від 31.05.2019 року та довідки про виплату паю ОСОБА_3 було набуто у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. Право власності на вищевказане майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.02.2020 року;

- 27.03.2019 року за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на транспортний засіб марки LEXUS IS 250 2015 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- 01.10.2019 року на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу було набуто у власність транспортний засіб бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску;

- 30.07.2021 року до ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 продав бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску своїй матері - ОСОБА_5 ;

- відповідно до листа № 31/15-2442 від 19.04.2023 року з додатками із регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України, 30.07.2021 року у територіальному сервісному центрі № 5142 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області транспортний засіб бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, був перереєстрований з відповідача ОСОБА_1 на ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_1 здійснив відчуження вказаного автомобіля на підставі договору комісії № 7032/21/1/010974 від 29.07.2021 року, укладеного з ФОП ОСОБА_6 , який у свою чергу відчужив автомобіль ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 7032/21/010901 від 30.07.2021 року за 10 300,00 грн. При цьому, членами комісії, зазначеними в Акті технічного стану транспортного засобу, яким визначено вартість зазначеного бетонозмішувача, вказані: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 ;

- загальна ринкова вартість спірної квартири становить 2 586 150,00 грн, що еквівалентно 70 717,80 доларів США;

- спірна квартира є однокімнатною, її загальна площа становить 77,8 кв. м., житлова 24,9 кв. м., і належна ОСОБА_1 частка не може бути виділена в натурі, оскільки між сторонами наявні неприязні стосунки, дитина і мати є різностатевими, що унеможливлює спільне володіння та користування квартирою колишнім подружжям.

Колегія суддів виходить з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Автомобіль є цінною річчю, а тому його продаж може здійснюватись за письмової згоди другого з подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За змістом наведених норм, факт використання коштів отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.

У відповідності до пункту третього частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

За змістом статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо- відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до статті 57 ЦПК України 2004 року доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Правильно встановивши, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. та бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску набуті сторонами за час перебування у шлюбі, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що таке нерухоме та рухоме майно є спільною сумісною власністю сторін у справі. оскільки право спільної сумісної власності на це майно презюмується і така презумпція не спростована належними, допустимим і достатніми доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що бетонозмішувач був тимчасово зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 на прохання його знайомого ОСОБА_9 , який в такий спосіб бажав уникнути зайвих проблем, пов`язаних з поділом майна при розлученні, а після того, як аналогічні проблеми торкнулись і самого ОСОБА_1 , останній за погодженням з ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу переоформив бетонозмішувач на мати ОСОБА_1 , що сам ОСОБА_9 готовий був підтвердити в суді, однак судом першої інстанції в якості свідка останній не викликався і не заслуховувався, не можуть бути взятими до уваги, оскільки самі по собі покази ОСОБА_9 в якості свідка та письмова розписка за підписом самого ОСОБА_1 про належність бетонозмішувача ОСОБА_9 , не є належним підтвердженням факту придбання спірного бетонозмішувача саме ОСОБА_9 та не можуть слугувати достатніми доказами для спростування презумпції спільної сумісної власності колишнього подружжя на спірний автомобіль-бетонозмішувач.

Вирішуючи питання про поділ бетонозмішувача, суд першої інстанції виходив з того, що даний автомобіль був відчужений ОСОБА_1 без надання письмової згоди дружиною ОСОБА_3 , про що остання вказала у зустрічному позові, а позивач належним чином ці обставини не спростував та відчуживши автомобіль, не надав доказів того, що використав кошти від продажу автомобіля в інтересах сім`ї або частково - в інтересах позивача за зустрічним позовом.

Крім того, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 стверджує, що 09.07.2021 року нею поданий до суду позов, в якому вона вказує, що шлюбні стосунки остаточно припинені у квітні 2021 року, сторони спільного господарства не ведуть, ОСОБА_1 забрав свої речі і залишив квартиру, де залишилась мешкати ОСОБА_3 разом з їх спільною дитиною.

ОСОБА_1 не погоджуючись з позовом про розірвання шлюбу, вказав, що вони з дружиною проживають разом у спільній квартирі, ведуть спільне господарство та просив надати 6-ти місячний строк на примирення.

Під час розгляду справи № 522/12826/21 про розірвання шлюбу, Приморський районний суду м. Одеси ухвалою від 04.11.2021 року відмовив у наданні строку на примирення сторін через категоричне заперечення позивача про недоцільність примирення через остаточне припинення сім`ї та цього дня ухвалив рішення про розірвання шлюбу, вважаючи, що сімейні відносини припинені остаточно.

Дане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 року у справі № 522/12826/21 про розірвання шлюбу ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17 (провадження № 61-5392св19), від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 (провадження № 61-8383св19), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:

- у справі № 755/20923/14-ц: при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна;

- у справі № 127/7029/15-ц: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні;

- у справі № 301/2231/17: у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку (акта) експертної оцінки, за яким вартість транспортного засобу становить 132 500 грн;

- у справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт про оцінку майна, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 489 530 грн Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягали врахуванню ними під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя.

Враховуючи, що:

- ОСОБА_1 не спростовано презумпцію спільної сумісної власності подружжя на автомобіль-бетонозмішувач;

- не доведено наявність письмової згоди на продаж цінного майна, до якого відноситься автомобіль-бетонозмішувач;

- не доведено отримання ОСОБА_1 грошових коштів за продаж автомобіля-бетонозмішувача від покупця (матері ОСОБА_1 ) та використання їх в інтересах сім`ї, яка як вбачається з позову про розірвання шлюбу по справі № 522/12826/21, остаточно вже розпалася на час подання позову до суду - 09.07.2021 року, що і обумовило при розгляді справи про розірвання шлюбу набуття районним судом висновку про недоцільність у наданні строку для примирення сторін;

- не спростовано визначену у звіті № 376-ОД/1.3 про незалежну оцінку колісного транспортного засобу бетонозмішувача, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, вартість у розмірі 1 998 078 грн 78 коп. (т. 1 а. с. 118-130).

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що в такому випадку позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 має право на грошову компенсацію половини вартості спірного автомобіля, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 999 050,00 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі - Закон № 2658-III).

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону № 2658-III процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 Закону № 2658-III).

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18).

В постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 711/650/13-ц (провадження № 61-1186св17) вказано, що на експерта покладаються інші функції та його висновки не тотожні відповідним висновкам оцінювача, складеним в рамках проведення оцінки нерухомого майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Об`єктивність і достовірність звітів і висновків оцінювача не визначається його попередженням про кримінальну відповідальність. Тоді всі звіти були б апріорі об`єктивними і достовірними на підставі лише попередження. Об`єктивність оцінки майна та здійснення її відповідно до вимог чинного законодавства як обов`язок оцінювача передбачені Законом № 2658-III без будь-якої прив`язки до повідомлень його про відповідальність. Отже, відсутні підстави стверджувати про необ`єктивність оцінювача через те, що він не був повідомлений про відповідну відповідальність. Разом з тим, за змістом статей 12 і 33 Закону2658-III звіт про оцінку майна не створює ніяких правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає і підтверджує зроблені оцінювачем висновки і його дії по реалізації свого завдання.

У справі, яка переглядається, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 вжила всіх можливих заходів для доведення дійсної вартості спірного бетонозмішувача, тоді як інша сторона не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості цього транспортного засобу на час вирішення спору і не спростувала визначений у висновку оцінювача розмір ринкової вартості цього майна.

З урахуванням наведеного, а також того, що позивач за зустрічним позовом виконала свій процесуальний обов`язок доказування - надала суду докази, що підтверджують середньостатистичну ринкову вартість подібних за своїми технічними характеристиками автомобілів, а відповідач належного і достатнього доказу на підтвердження іншого не надав, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за належну їй 1/2 частку у праві власності на колісний транспортний засіб бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, який був перереєстрований ОСОБА_1 на іншу особу (свою матір ОСОБА_5 ).

Доводи апеляційної скарги в цій частині рішення суду не спростовують і зведені ні лише до незгоди з остаточним висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про не правильну оцінку судом доказів, які надані сторонами та не правильне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Тому в цій частині рішення суду є обґрунтованим і підстави для його скасування або зміни відсутні.

У частині вирішення судом першої інстанції вимог про відступлення від засад рівності часток у спільному майні подружжя, збільшенням частки ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. до 2/3 та відповідно зменшенням частки ОСОБА_1 до 1/3 частини в цьому майні, а такожприпинення права власності ОСОБА_1 на 1/3 частку цієї квартири та визнання права власності на дану квартиру в цілому за ОСОБА_3 із стягненням з неї на користь ОСОБА_1 компенсації за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США, колегія суддів виходить з наступного.

При визначенні розміру часток кожного з подружжя суд виходить з того, що відповідно до законодавства, частки майна дружини та чоловіка є рівними (ч. 1 ст. 70 СКУ). Це правило не змінюється і в тому разі, якщо один із подружжя не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1 ст. 60 СКУ).

Разом із тим, законодавство встановлює два винятки із загального правила щодо рівності часток подружжя в праві на майно. Відповідно до цього суд може зменшити або збільшити частку одного з подружжя.

По-перше, суд може відступити від засади рівності часток і зменшити частку одного з подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (ч. 2 ст. 70 СК України ).

По-друге, суд може збільшити частку в праві на майно того з подружжя, з яким проживають неповнолітні або повнолітні непрацездатні діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ч. 3 ст. 70 СК). Відповідно до ч. 3 ст. 70 СКУ збільшення розміру частки одного з подружжя в майні пов`язується лише з випадками стягнення аліментів на дитину.

По-третє, безпосередній поділ майна подружжя відповідно до цих часток, які належать кожному з них.

Для справедливого поділу майна подружжя необхідно враховувати вартість всього майна, що підлягає поділу, та зокрема і того майна, що вже було виділено сторонам в порядку поділу і не оскаржується в апеляційному порядку.

Так предметом поділу було набуте сторонами за час перебування у шлюбі рухоме та нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м.; автомобіль LEXUS IS 250 2015 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, що є їх спільною сумісною власністю.

Автомобіль LEXUS IS 250 2015 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поділений між сторонами у рівних частках з визнанням права по 1/2 ідеальних часток автомобіля за кожною із сторін. При цьому вартість цього автомобіля позивачем визначена у позові у 24 000 доларів США. Документальних підтверджень вартості цього автомобіля в іншому розмірі учасника не надано.

Бетонозмішувач, марки Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску оцінений ліцензованим оцінювачем у відповідному звіті у 1 998 978 грн 78 коп., що еквівалентно 54 637,68 доларів США. Іншої оцінки до суду не надано.

Квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м., оцінена ліцензованим оцінювачем у відповідному звіті у 2 586 150,00 грн, що еквівалентно 70 717,80 доларів США.

Тобто загальна грошова вартість майна, яке є предметом поділу становить еквівалент 149 455,48 доларів США (24 000 + 54 637,68 + 70 717,80), внаслідок чого при рівності часток кожній із сторін належить майно грошовою вартістю в еквіваленті 74 727,74 доларів США.

Внаслідок здійсненого судом поділу:

- позивачу ОСОБА_1 присуджено 1/2 ідеальної частки автомобілю LEXUS IS 250 2015 року орієнтовною вартістю 12 000 доларів США;

- відповідачці ОСОБА_3 1/2 ідеальної частки автомобілю LEXUS IS 250 2015 року орієнтовною вартістю 12 000 доларів США та в цілому квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м., оцінена ліцензованим оцінювачем у відповідному звіті у 2 586 150,00 грн, що еквівалентно 70 717,80 доларів США.

При цьому, судом при поділі враховано, що бетонозмішувач Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску був переоформлений ОСОБА_1 на свою матір ОСОБА_5 30.07.2021 року за договором купівлі-продажу за ціною 10 300 грн без письмової згоди ОСОБА_3 , без документального підтвердження отримання грошових коштів за продаж автомобіля та витрачання цих коштів в інтересах сім`ї або в інтересах ОСОБА_3 у розмірі належної їй частки, у зв`язку з чим на користь ОСОБА_3 стягнуто вартість 1/2 частина даного бетонозмішувача, яка визначена у звіті оцінювача 54 637,68 доларів, тобто 27 318,84 доларів США.

Крім того внаслідок приховування цього майна (бетонозмішувача) від поділу, судом зменшено частку у праві власності ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м., з 1/2 частини до 1/3 частини і враховуючи неможливість поділу квартири в натурі, проживання неповнолітньої дитини 2020 року народження, разом з матір`ю, які є різностатевими та неприязні стосунки між сторонами з випадком фізичного насильства з боку ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , у зв`язку з чим остання зверталась до правоохоронних органів з відповідною заявою, суд припинив право власності ОСОБА_1 у спірній квартирі зі стягненням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості 1/3 частини квартири, яка визначена у звіті оцінювача в еквіваленті 70 717,80 доларів США, тобто 23 573,50 доларів США.

Також, суд здійснив зустрічне зарахування зобов`язань сторін, які виникли внаслідок поділу спільного майна подружжя і остаточно присудив здійснити ОСОБА_1 виплату різниці на користь ОСОБА_3 3 746,38 доларів США, виходячи з (27 318,84 - 23573,50).

Проживання діитини з позивачем, з огляду на встановлені судами обставини та статтю 70 СК України, само по собі не є підставою для збільшення частки одного з подружжя. Водночас, Верховний Суд зазначає, що встановлення підстав для відступлення від рівності часток подружжя здійснюється судом у кожній справі окремо виходячи із конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.05.2022 року у справі № 330/1079/20.

Відступаючи від рівності часток, зменшуючи частку ОСОБА_1 у спірній квартирі з 1/2 до 1/З частини та збільшуючи частку ОСОБА_3 з 1/2 до 2/3 частин, суд вказав, що ОСОБА_1 приховав спільне рухоме майно від поділу, а також те, що за рішенням суду дитина залишилась проживати разом із матір`ю, що наявні встановлені ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України підстави для відступу від рівності часток подружжя у пропорції 1/3 ОСОБА_1 та 2/3 - ОСОБА_3 .

Між тим, ч. 3 ст. 70 СК України передбачає, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Дана норма може застосовуватися, коли рівень забезпеченості дитини, в тому числі і з урахуванням аліментів, не відповідає достатності для її розвитку та лікування.

Розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_10 , 2020 року народження, в сумі 5 000 грн, визначений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2022 року. Даний розмір аліментів, як недостатній для розвитку та/або лікування неповнолітнього сина ОСОБА_10 , 2020 року народження, не оспорювався.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_3 зверталась до позивача ОСОБА_1 з вимогами (досудовими чи в судовому порядку) щодо збільшення розміру аліментів, або стягнення додаткових витрат на дитину, чи взагалі повідомляла позивача про наявність таких витрат, як і доказів відмови позивача в їх наданні.

На час звернення ОСОБА_3 до суду у червні 2023 року із зустрічним позовом до ОСОБА_1 з вимогою про відступ від рівності часток при поділі майна подружжя, збільшення частки ОСОБА_3 у спільному майні квартирі та зменшення частки ОСОБА_1 в цьому ж майні та прийняття судом зустрічного позову ОСОБА_3 до розгляду разом із позовом ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, поновивши при цьому ОСОБА_3 процесуальний строк на подання зустрічного позову, заборгованість ОСОБА_1 по аліментам на утримання неповнолітньої дитини була повністю погашена.

При цьому заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини у період з дати винесення судового рішення про стягнення аліментів з червня 2022 року до подання ОСОБА_3 зустрічного позову у червні 2023 року не перевищувала 28 500 грн при поділі квартири вартістю 2 586 150 грн (еквівалент 70 717,80 доларів США), яку зазначає ОСОБА_3 у зустрічному позові (т. 1 а. с. 89-94), що не є достатньою підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя шляхом зменшення частки ОСОБА_1 з 1/2 (1 293 075 грн) до 1/3 (862 050), тобто на 1/6 частину (близько 431 000 грн) та збільшення в такому обсязі частки ОСОБА_3 .

При поділі майна подружжя, якщо одне з подружжя відчужило частку спільного майна (бетонозмішувач), інший має право на компенсацію вартості цієї частки. Це може бути здійснено шляхом стягнення з відчужувача відповідної суми грошей або шляхом зменшення його частки в іншому спільному майні при поділі.

У справі, яка переглядається позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 вказала, що ОСОБА_1 приховав спільне майно подружжя бетонозмішувач Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, здійснивши його відчуження на користь його матері ОСОБА_5 без згоди ОСОБА_3 , порушивши таким чином її право на належну їй 1/2 частку у цьому майні, що надає їй законне право на отримання компенсації вартості цієї частки шляхом стягнення з відчужувача (відповідача) на її користь суму у розмірі999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США, про що ОСОБА_3 заявила відповідну вимогу, яка була задоволена судом.

Одночасно з підстав приховування ОСОБА_1 бетонозмішувача Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуск, через переоформлення цього майна на його матір ОСОБА_5 позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 заявила вимогу про відступити від рівності часток в іншому спільному майні квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м., шляхом зменшення частки ОСОБА_1 з 1/2 частини до 1/3 частини і відповідно збільшення своєї частки з 1/2 частини до 2/3 частин, яку районним судом також задоволено.

Тобто, суд врахував при поділі відчужене ОСОБА_1 майно бетонозмішувач Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, здійснив компенсацію вартості 1/2 частки ОСОБА_3 у цьому майні шляхом стягнення з відчужувача на користь ОСОБА_3 999 050 грн, що є еквівалентом 27 318,84 доларів США та одночасно зменшив його ОСОБА_1 частку з 1/2 частини до 1/3 частини в іншому спільному майні, а саме: квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. і відповідно збільшив в цьому майні частку ОСОБА_3 з 1/2 частини до 2/3 частин.

Таким чином, у даному випадку відбувся подвійний захист прав ОСОБА_3 , та як наслідок надмірна компенсація вартості 1/2 частки ОСОБА_3 у праві власності на бетонозмішувач за рахунок одночасного стягнення з ОСОБА_1 1/2 частини вартості бетонозмішувача у грошовому еквіваленті 999 050 грн (27 318,84 доларів США) та зменшення частки ОСОБА_1 у праві власності на квартиру з 1/2 частини до 1/3 частини (на 1/6 частину, що становить 431 000 грн) у зв`язку з тим відбулося збільшення на цю ж 1/6 частину у праві власності на квартиру ОСОБА_3 , тобто з 1/2 частини до 2/3 частин.

Крім того, вирішуючи питання про припинення права власності ОСОБА_1 на зменшену судом 1/3 частину у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ця частка не може бути виділена в натурі, дитина і мати є різностатевими, між сторонами наявні неприязні стосунки, що унеможливлює спільне володіння та користування квартирою колишнім подружжям.

При цьому, суд вважав, що оскільки заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 за компенсацію 1/2 відчуженого ним транспортного засобу становить 999 050 грн, а вартість зменшеної до 1/3 частки у праві власності на квартиру ОСОБА_1 862 050 грн, тому внаслідок зустрічного зарахування даних взаємних зобов`язань сторін щодо компенсації часток у майні, ОСОБА_1 має сплатити різницю на користь ОСОБА_3 у розмірі 137 000 грн, що еквівалентно 3 746,38 доларів США, та ці обставини спростовують необхідність внесення ОСОБА_3 суми у розмірі 862 050 грн на депозит суду (1/3 вартості спірної квартири) для доведення її спроможності виплатити відповідну суму компенсації за припинення права на частку у спільному майні, оскільки наявна непогашена заборгованість перед нею ОСОБА_1 у розмірі 999 050 грн

Колегія суддів звертає увагу, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абз. 1 і 2 ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (ч. 1 ст. 365 ЦК України).

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч. 2 ст. 365 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 року у справі № 209/3085/20 зауважила, що приписи ч. ч. 4 та 5 ст. 71 СК України і ст. 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності треба розуміти так:

(а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі ст. 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації);

(б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.

Тобто необхідність попереднього внесення позивачем коштів на депозитний рахунок суду, пов`язується із заявою вимог про припинення права відповідача на частку у спільній власності для забезпечення отримання відповідачем грошової компенсації і заява вимоги про стягнення з відповідача іншої грошової вимоги з більшою сумою відшкодування (компенсації) не звільняє позивача від виконання вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України.

Наведеного суду першої інстанції не врахував у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку у цій частині.

Крім того, як зазначено в цій постанові апеляційного суду, суд першої інстанції задовольнивши вимогу про стягнення з ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частки ОСОБА_3 у праві власності на бетонозмішувач Mercedes-benz, Actros 4448 кузов № НОМЕР_3 , д. н. з. НОМЕР_6 , 2007 року випуску, шляхом стягнення з відчужувача на користь ОСОБА_3 999 050 грн, що є еквівалентом 27 318,84 доларів США не мав підстав для надмірної компенсації шляхом одночасного зменшення частки ОСОБА_1 у праві власності на квартиру з 1/2 частини до 1/3 частини (на 1/6 частину, що становить 431 000 грн) та як наслідок збільшення на цю ж 1/6 частину у праві власності на квартиру ОСОБА_3 , тобто з 1/2 частини до 2/3 частин.

Ураховуючи наведена частка ОСОБА_1 не може вважатися незначною.

До того ж у справі відсутні належні і достатні докази про належність ОСОБА_1 на час розгляду цієї справи в суді право власності на інше нерухоме майно.

Сам по собі факт реєстрації ОСОБА_1 у 1996 році за адресою: АДРЕСА_2 не є підставою для висновку про те, що таке майно належить позивачу на праві власності, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру права власності на нерухоме майно, та не спростовано стороною відповідача за первісним позовом.

Представник ОСОБА_1 адвокат Хаджи І.Д. у заяві поданої до апеляційного суду вказала, що адреса реєстрації місця проживання її клієнта відбулась по досягненню ним 16 років у 1996 році за місцем мешкання його батьків. Разом з тим, дана адреса Леніна 80 вказана некоректно, оскільки дійсна адреса - АДРЕСА_2 та згідно з рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 29.11.2012 року право власності на даний будинок визнано за ОСОБА_11 , який придбав такий будинок у матері ОСОБА_1 - ОСОБА_5 . Факт реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_2 підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру права власності на нерухоме майно (т. 2 а. с. 187-192).

Указані вище відомості протилежною стороною не спростовані.

Колегія суддів крім наведеного вище зауважує, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право особи на повагу до житла (рішення у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2003 року, «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року).

Крім того, втручання держави у право на повагу до житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві», інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною метою (рішення у справі «Зехентнер проти Австрії», 2009 року, пункт 56).

З урахуванням установлених судом першої інстанції обставин, а також виходячи з обставин встановлених апеляційним судом, колегія суддів вважає, що позбавлення ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру за умови відсутності в останнього іншого житла буде становити для нього надмірний тягар, неспівмірний із переслідуваною законною метою, та не є необхідним у демократичному суспільстві.

Колегія суддів акцентує увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач ОСОБА_1 не повідомляв суд про існування у нього боргового зобов`язання за договором позики на суму 57 000 доларів США, витраченої в інтересах сім`ї під час спільного проживання з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, а тому такі зобов`язання не досліджувались судом при поділі майна подружжя, у зв`язку з незаявленням такої ОСОБА_1 .

У свою чергу ОСОБА_3 стверджує, що не була обізнана про цей борг ОСОБА_1 і вважає його штучно створеним, внаслідок чого ухвалене Кілійським районним судом Одеської області рішення про стягнення боргу, після винесення рішення про поділ майна подружжя, яке переглядається в апеляційному порядку, нею оскаржено та Одеським апеляційним судом було відкрито апеляційне провадження за її апеляційною скаргою.

Оскільки обставини отримання ОСОБА_1 у позику грошових коштів районним судом не досліджувалися і не були предметом розгляду справи про поділ майна подружжя, в апеляційного суду відсутні підстави для оцінки цих обставин під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Сам по собі факт ухвалення рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 позики на користь ОСОБА_12 і твердження, що запозичені кошти витрачені ним на ремонт квартири, про поділ якої заявлені вимоги, а тому даний борг також піддягає урахуванню, не є підставою для оцінки цих обставин при перегляді рішення суду про поділ майна подружжя в апеляційному порядку, оскільки крім наведених вище обґрунтувань, рішення Кілійського районного суду Одеської області від 19.02.2025 року у справі № 502/2533/24 про стягнення позики не набрало законної силу, та оскаржено ОСОБА_3 , яка не була залучена до участі у розгляді цієї справи в апеляційному порядку, за апеляційною скаргою якої Одеським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження, яке на час розгляду цієї справи не закінчено.

Не врахування боргового зобов`язання при поділі майна подружжя за наведених вище обставин , не виключає право сторін на вирішення спору про поділ майна подружжя в іншому судовому позовному провадженні (інший цивільній справі) або у разі досягнення порозуміння вирішити це у позасудовому порядку.

Ураховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог за первісним позовом ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя у рівних частках, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м, житловою 24,9 кв. м та задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_3 про відступлення від засад рівності часток у спільному майні подружжя, збільшивши частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. до 2/3 та зменшивши частку ОСОБА_1 до 1/3; припинення права власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. в цілому за ОСОБА_3 , стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США; зарахування зустрічних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсації за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США та вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половини (1/2) вартості бетонозмішувача марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США, остаточно стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 137 000 грн, що еквівалентно 3 746,38 доларів США підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м, житловою 24,9 кв. м. Зустрічний позов в частині відступлення від засад рівності часток у спільному майні подружжя, збільшивши частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. до 2/3 та зменшивши частку ОСОБА_1 до 1/3; припинення права власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. в цілому за ОСОБА_3 , стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США; зарахування зустрічних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсації за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США та вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половини (1/2) вартості бетонозмішувача марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США, остаточно стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 137 000 грн, що еквівалентно 3 746,38 доларів США залишити без задоволення. В інший частині рішення суду про визнання бетонозмішувач марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 спільним майном подружжя та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсації половини (1/2) його вартості у розмірі 999 050,00 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США) слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року в частині відмови у задоволенні вимог за первісним позовом ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя у рівних частках, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м, житловою 24,9 кв. м та задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_3 про відступлення від засад рівності часток у спільному майні подружжя, збільшивши частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. до 2/3 та зменшивши частку ОСОБА_1 до 1/3; припинення права власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. в цілому за ОСОБА_3 , стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США; зарахування зустрічних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсації за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США та вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половини (1/2) вартості бетонозмішувача марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США, остаточно стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 137 000 грн, що еквівалентно 3 746,38 доларів США скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м, житловою 24,9 кв. м - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м, житловою 24,9 кв. м.

Зустрічний позов в частині відступлення від засад рівності часток у спільному майні подружжя, збільшивши частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. до 2/3 та зменшивши частку ОСОБА_1 до 1/3; припинення права власності ОСОБА_1 на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м. в цілому за ОСОБА_3 , стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США; зарахування зустрічних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсації за припинення його права власності на частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 кв. м., житловою 24,9 кв. м у розмірі 862 050 грн, що еквівалентно 23 573,50 доларів США та вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половини (1/2) вартості бетонозмішувача марки Mercedes-benz, модель Actros 4448 VIN код НОМЕР_3 у розмірі 999 050 грн, що еквівалентно 27 318,84 доларів США, остаточно стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 137 000 грн, що еквівалентно 3 746,38 доларів США залишити без задоволення.

В інший частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 24.07 2025 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

С.О. Погорєлова