Справа № 932/3879/25
Провадження № 2/932/1479/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Панчоха В.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач вказав, що 07 вересня 2023 року між ОСОБА_3 (надалі - позивач, комітент) та ОСОБА_1 (надалі - відповідач, комісіонер) було укладено договір комісії.

Відповідно до умов договору, а саме п. 1.1. Розділу 1, комісіонер зобов?язується за дорученням комітента за плату від свого імені, але за рахунок комітента укласти з обраною комісіонером банківською установою договір оренди індивідуального банківського сейфу (банківської ячейки) для зберігання в ньому грошових коштів (в іноземній валюті), які належать комітенту і будуть передані комітентом комісіонеру за актом приймання-передачі.

Згідно п. 1.2. розділу 1 договору, даний договір укладається через тимчасову зміну міста проживання комітента у зв?язку з військовою агресією та необхідністю зберігання грошових коштів (в іноземній валюті) комітента до моменту повернення комітента на постійне місце проживання та/або до скасування доручення комітентом.

Відповідно до п. 2.1. розділу 2 договору, комітент зобов?язаний передати комісіонеру грошові кошти в іноземній валюті - 46750,00 Євро (сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят євро 00 євроцентів) за актом приймання-передачі.

На виконання п. 2.1. розділу 2 договору, між позивачем та відповідачем було укладено акти приймання-передачі грошових коштів від 07 вересня 2023 року, який було скріплено підписами сторін.

В даному акті приймання-передачі грошових коштів зазначається, що на виконання умов договору комісії від 07 вересня 2023 року комітент передав, а комісіонер прийняв грошові кошти в іноземній валюті - 46750,00 Євро.

Отримані за цим актом грошові кошти комісіонер зобов?язується покласти на зберігання в індивідуальний банківський сейф (банківську ячейку). До поклажі отриманих грошових коштів в індивідуальний банківський сейф (банківську ячейку), комісіонер зобов?язується зберігати їх в сейфі, що знаходиться на робочому місці комісіонера за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, в акті приймання-передачі грошових коштів зазначається, що отримані комісіонером за цим актом грошові кошти є власністю комітента.

Відповідно до п.п. 2.2.2. п. 2 розділу 2 договору, комітент має право у будь-який час скасувати доручення в цілому або в частині.

Відповідно до п.п. 2.3.5. п. 2.3. розділу 2 договору, комісіонер зобов?язаний на вимогу комітента повернути комітенту грошові кошти (в іноземній валюті) в тій самій сумі і в тій саме валюті в якій вони були передані комітентом комісіонеру. Повернення грошових коштів оформлюється підписанням відповідного акту приймання-передачі грошових коштів.

У зв?язку з тим, що у позивача відпала необхідність у зберіганні грошових коштів в індивідуальному банківському сейфі (банківській ячейці), то виникла потреба в поверненні грошових коштів, а саме 467500,00 Євро, які були передані за договором комісії від 07 вересня 2023 року відповідачу.

На підставі цього позивачем було направлено лист на адресу відповідача з проханням повернути передані відповідачу грошові кошти за договором у розмірі 46750,00 Євро.

Вищевказаний лист відповідач отримав 09 вересня 2024 року, але відповіді на даний лист надано не було, як і не було повернуто грошові кошти на вимогу позивача.

Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 46750,00 Євро, які були передані за договором комісії, а також стягнути судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 15140 грн.

28.04.2025 ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання по справі на 23.05.2025, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву.

23.05.2025 до суду надійшла заява від відповідача про визнання позову.

23.05.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 16.06.2025.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позовні вимоги, просили задовольнити позовні вимоги в частині стягнення боргу у розмірі 46750 Євро в повному обсязі, а в частині вимог про стягнення сплаченого судового збору - частково, а саме відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України в розмірі 50 відсотків судового збору. Також відповідач пояснив, що він дійсно отримав від позивача за договором комісії 46750 Євро, які є власністю позивача і які він за умовами договору комісії мав покласти на зберігання в банківський сейф (банківську ячейку). Але ці кошти він в банківський сейф не поклав та згодом, коли отримав вимогу позивача про повернення цих коштів, він їх не повернув. Кошти він не повернув з особистих причин, на теперішній час ці кошти в нього збереглися частково, але він збирається повернути позивачу ці грошові кошти в повному обсязі.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 07.09.2023 року був укладений договір комісії, згідно якого комісіонер (відповідач) зобов?язався за дорученням комітента (позивача) за плату від свого імені, але за рахунок комітента укласти з обраною комісіонером банківською установою договір оренди індивідуального банківського сейфу (банківської ячейки) для зберігання в ньому грошових коштів (в іноземній валюті), які належать комітенту і будуть передані комітентом комісіонеру за актом приймання-передачі. Цей договір укладено через тимчасову зміну міста проживання комітента у зв?язку з військовою агресією та необхідністю зберігання грошових коштів (в іноземній валюті) комітента до моменту повернення комітента на постійне місце проживання та/або до скасування доручення комітентом. Розмір грошових коштів, які зобов`язаний передати комітент комісіонеру складає 46750,00 Євро. Ці кошти, що будуть отримані комісіонером за актом приймання-передачі, є власністю комітента (а.с.5).

На виконання умов договору між сторонами 07.09.2023 було складено Акт приймання-передачі грошових коштів, згідно якого комітентом ( ОСОБА_3 ) було передано комісіонеру ( ОСОБА_1 ) грошові кошти у сумі 46750,00 Євро, які є власністю комітента, і які комісіонер повинен був покласти на зберігання в індивідуальний банківський сейф (банківську ячейку) (а.с.6).

Відповідно до підпункту 2.3.5. пункту 2.3. розділу 2 договору, комісіонер зобов?язаний на вимогу комітента повернути комітенту грошові кошти (в іноземній валюті) в тій самій сумі і в тій саме валюті, в якій вони були передані комітентом комісіонеру.

02.09.2024 позивачем було направлено лист на адресу відповідача з вимогою повернути передані відповідачу грошові кошти за договором у розмірі 46750,00 Євро. Цей лист згідно накладної Укрпошти, опису вкладення та трекінгу Укрпошти було отримано відповідачем особисто 09.09.2024 (а.с.7-9).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ч.1 ст.1021 ЦК України комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або пошкодження майна комітента.

Відповідно до ч.1 ст.1025 ЦК України комітент має право відмовитися від договору комісії.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору комісії від 07.09.2023 відповідач був зобов?язаний за дорученням позивача за плату від свого імені за рахунок позивача укласти з банківською установою договір оренди індивідуального банківського сейфу (банківської ячейки) для зберігання в ньому грошових коштів в іноземній валюті, які належать позивачу.

За договором комісії 07.09.2023 позивачем згідно Акту приймання-передачі грошових коштів було передано відповідачу грошові у сумі 46750,00 Євро, які є власністю позивача, і які відповідач повинен був покласти на зберігання в індивідуальний банківський сейф (банківську ячейку).

Цей свій обов`язок за договором комісії відповідач не виконав і отримані грошові кошти на зберігання в індивідуальний банківський сейф (банківську ячейку) не поклав.

За умовами договору комісії від 07.09.2023 на вимогу позивача відповідач мав повернути позивачу отримані від позивача за договором комісії грошові кошти в іноземній валюті, які є власністю позивача, в тій самій сумі і в тій саме валюті, в якій вони були передані позивачем відповідачу, а саме у розмірі 46750,00 Євро.

Цей обов`язок відповідачем також виконано не було, грошові кошти позивачу не повернуті, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача підлягають стягненню на користь позивача передані за договором комісії належні позивачу грошові кошти в розмірі 46750,00 Євро.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України з врахуванням визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50% судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову, в сумі 7570 грн., та 50% судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову, в сумі 7570 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст.ст.202, 205, 526, 610, 1011, 1021, 1025 ЦК України, ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 46750 (сорок шість тисяч сімсот п?ятдесят) Євро, які були передані за договором комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн.

Повернути ОСОБА_3 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до платіжної інструкції 0.0..1 від 18.09.2024 року, а саме 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23.06.2025.

Суддя О.А. Рибкін