Провадження № 2-з/643/58/25
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

07.07.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Альтекс»

про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Альтекс» (далі заявник) звернулося до Салтівського районного суду міста Харкова із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відповідно до змісту якої просить суд накласти арешт на:

- земельну ділянку з кадастровим номером .14:001:0131, площею 0.15 га Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- житловий будинок з гаражем дії. "А-1" загальною площею 312,7 кв.м.. житловою площею 117.5 кв.м . за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Розглянувши означену позовну заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Разом з цим, статтею 30 ЦПК визначено виключну підсудність справ.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при зверненні до суду інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК).

ЦК України при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяє речі на рухомі і нерухомі.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, основним критерієм віднесення речей до нерухомих є фізична прив`язка об`єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення. Вказані ознаки є основними і розглядати їх необхідно у сукупності.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна і стосуються будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19) дійшла, зокрема, таких висновків:

- нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення;

- майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав;

- виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У п. 7.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 вказано, що за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

У зв`язку з цим, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном (п. 7.23. вищевказаної постанови).

Як вказує заявник, предметом майбутнього позову буде визнання недійсним договору (серія та номер: 678. виданий 16.07.2024) дарування житлового будинку з гаражем дії. "А-1" загальною площею 312,7 кв.м. житловою площею 117.5 кв .м. та земельної ділянки з кадастровим номером .14:001:0131, площею 0.15 га за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Тобто, на такий позов поширюються правила виключної підсудності, а відтак виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК заява про забезпечення позову також подається до суду за правилами виключної підсудності

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана заява не підсудна Салтівському районному суду міста Харкова.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне передати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Альтекс» за виключною підсудністю до Немишлянського районного суду міста Харкова за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 28, 31, 153, 260 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Альтекс» про забезпечення позову до подачі позовної заяви передати за підсудністю Немишлянського районного суду міста Харкова.

2. Відповідно до ст. 261 ЦПК дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко