Провадження № 2/761/2474/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

при секретарі: Губенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У своїй позовній заяві позивач просив суд визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Києві.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , про що 11 жовтня 2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис № 17420 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 11 жовтня 2023 року. ОСОБА_1 протягом всього часу хвороби матері доглядав за нею, купував необхідні ліки, водив на процедури та проживав з матір`ю, яка потребувала постійного догляду, в квартирі АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_2 . ОСОБА_1 є єдиним сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та єдиним спадкоємцем, у зв`язку з чим, 13 червня 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 як спадкоємець, який відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) прийняв спадщину. За результатом розгляду заяви приватним нотаріусом було надано роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 було пропущено строк на прийняття спадщини. Однак, позивач зазначає, що він пропустив строк звернення до нотаріальної контори із поважних причин, а саме: у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів змінювались, та були непередбачуваними для спадкоємиця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач як спадкоємець, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не відмовлявся від її прийняття, а отже вважається таким, що прийняв спадщину протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2024 року матеріали справи передані на розгляд судді Макаренко І.О.

На підставі розпорядження № 01-08-116 від 20.02.2025 року щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 761/25894/24 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2025, матеріали позову передані на розгляд судді Мальцеву Д.О.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21.02.2025 року прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

15.04.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни (02144, м. Київ, вул. Єлизавети Чавдар, буд. 14, прим. 1) матеріали спадкової справи відкритої після померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 11 жовтня 2023 року).

21.05.2025 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни надійшла відповідь, щодо неможливості виконання ухвали суду від 15.04.2025 року, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заводилась у зв`язку з тим, що спадкоємцем пропущено строк встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини та не надано відомостей щодо фактичного прийняття ним спадщини.На підтвердження чого надано Витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.05.2025 за №81095004.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , про що 11 жовтня 2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис № 17420 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 11 жовтня 2023 року.

Померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №868.

Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишилась спадщина, зокрема квартиру АДРЕСА_1 .

13 червня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті матері, громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце проживання якої було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, 13.06.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бояринцевою Вікторією Вікторівною було надано позивачу роз`яснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 було пропущено строк на прийняття спадщини, з огляду на що нотаріусом рекомендовано для оформлення спадкових прав звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Так, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бояринцевою Вікторією Вікторівною спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заводилась у зв`язку з тим, що спадкоємцем пропущено строк встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини та не надано відомостей щодо фактичного прийняття ним спадщини. На підтвердження чого надано Витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.05.2025 за №81095004.

Як вбачається з Акту від 07.07.2024 року, складеного та підписаного сусідами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 фактично постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , власницею квартири АДРЕСА_1 , здійснюючи догляд за нею, у період з 2021 по 2023 року до її смерті та станом на дату складення даного акту продовжує проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, позивач є спадкоємцем за законом, та не відмовляється від прийняття спадщини.

Згідно із нормами глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Як встановлено судом, позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері, ОСОБА_2 , у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки позивач, який постійно займався доглядом хворої матері, не відслідкував зміни в законодавстві та був впевнений у тому, що для прийняття спадщини в нього є 10 місяців в межах яких він звернувся з відповідною заявою про видачу свідоцтвапро право на спадщину. Про пропуск строку для прийняття спадщини позивач дізнався лише після отримання роз`яснення від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни, з якого вбачається, що в справі №676/47/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦУ України, а тому взагалі не підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України.

При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з позовної заяви, позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: через те, що позивач, який постійно займався доглядом хворої матері, не відслідкував зміни в законодавстві та був впевнений у тому, що для прийняття спадщини в нього є 10 місяців в межах яких він звернувся з відповідною заявою про видачу свідоцтвапро право на спадщину. Про пропуск строку для прийняття спадщини позивач дізнався лише після отримання роз`яснення від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бояринцевої Вікторії Вікторівни, з якого вбачається, що в справі №676/47/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦУ України, а тому взагалі не підлягають застосуванню. Тому, вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 968.96 грн.

На підставі ст. ст. 1220, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Києва в особі Київської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити у повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Києві, терміном в 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з Територіальна громада м.Києва в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 968.96 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Територіальна громада м.Києва в особі Київської міської ради - адреса місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, .

Повний текст рішення складений 30.06.2025 року.

Суддя: