Провадження № 22-3/812/72/25
Єдиний унікальний номер судової справи № 477/1304/23
У Х В А Л А

23 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

08 червня 2023 року ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Сабанова В.М., звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 липня 2023 року за заявою ОСОБА_2 було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб Daewoo Lanos, 1998 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 1,6052 га, кадастровий номер :08:000:0025 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 209, Миколаївська область Березанський район, сільська рада Матіясівська); частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 7,0399 га, кадастровий номер :06:000:0011 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна 209, Миколаївська область Березанський район, сільська рада Матіясівська), заборонивши вчиняти будь-які дії по відчуженню та перереєстрації майна.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, грошові кошти у сумі 102 698 грн 01 коп. та 17488 грн 39 коп. моральної шкоди.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 липня 2025 року рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2025 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди 40 190 грн 76 коп. та у відшкодування моральної шкоди 7000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

19 липня 2025 року ОСОБА_1 надіслав поштовим відправленням до суду апеляційної інстанції заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву, апеляційний суд вважає, що вона підлягає поверненню заявнику для пред`явлення до належного суду.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Стаття 23 ЦПК України передбачає, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2-4 цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Згідно з вимогами ч.1 ст.24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Системний аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову відноситься до компетенції того суду, до якого була подана відповідна заява учасника і який розглядав заяву та приймав рішення по суті.

Заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову розглядав Жовтневий районний суд Миколаївської області. Цей суд ухвалив судове рішення про вжиття заходів забезпечення позову.

Миколаївський апеляційний суд 14 липня 2025 року переглядав рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2025 року, діючи як суд апеляційної інстанції в межах повноважень, передбачених ст.374 ЦПК України.

За таких обставин вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову належить до компетенції Жовтневого (нині Вітовського) районного суду Миколаївської області, який ухвалював судове рішення про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (п.24 рішення ЄСПЛ від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України"). Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п.1 ст.6 Конвенції.

З урахуванням викладеного, заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.158, 381 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова