УХВАЛА

04 липня 2025 року

м. Київ

справа № 757/11748/22-ц

провадження № 61-6738св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та припинення права власності, у якому просив суд:

визнати недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір про поділ майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. 16 серпня 2017 року та зареєстрований за № 1915;

визнати недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір про внесення змін до договору про поділ майна подружжя від 16 серпня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 17 серпня 2017 року та зареєстрований за № 1923;

припинити право власності ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна: 6-ти кімнатну квартиру загальною площею 287,7 кв. м, за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82), житловий будинок загальною площею 561,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31), земельну ділянку площею 1512 кв. м, кадастровий номер :05:099:0077, за адресою в АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року, позов задоволено.

Визнано недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір про поділ майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. 16 серпня 2017 року та зареєстрований за № 1915.

Визнано недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , договір про внесення змін до договору про поділ майна подружжя від 16 серпня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. 17 серпня 2017 року та зареєстрований за № 1923.

Припинено право власності ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна: 6-ти кімнатна квартира загальною площею 287,7 кв. м, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82), житловий будинок загальною площею 561,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31), земельна ділянка площею 1512 кв. м, кадастровий номер :05:099:0077, за адресою в АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2025 року відкрито провадження. Витребувано справу з суду першої інстанції. У задоволенні клопотання про зупинення виконання (дії) відмовлено.

У червні 2025 року через підсистему «Електронний Суд» та у липні 2025 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала клопотання, у яких просить зупинити дію рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивовані тим, що внаслідок ухвалення оскаржених судових рішень ОСОБА_1 фактично позбавлено права власності на належну їй частку в спільному майні подружжя. Припинення права власності на нерухоме майно є очевидним виходом за межі правових наслідків недійсності договору про поділ майна. Судове рішення про визнання недійсним договору, на підставі якого було проведено реєстраційні дії, фактично буде виконуватись не в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а на підставі- Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме, майно та їх обтяжень».

Вказане означає, що саме державному реєстратору подається рішення суду, яким встановлено недійсність договору, а державний реєстратор вичиняє реєстраційну дію, яка полягає у поновленні попередньої реєстрації.

Тобто, у зазначеному випадку, позивач може в будь-який момент подати державному реєстратору (оскаржувані рішення, а державний реєстратор проведе реєстраційну дію, на підставі якої нерухоме майно (квартира, будинок та земельна ділянка) будуть знову зареєстровані за ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 , що створює ризик втрати такого майна без можливості повернути його у випадку задоволення касаційної скарги.

Разом із тим в матеріалах справи наявні докази того, що в межах виконавчого провадження № 67916939 здійснюється стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, в іншій справі № 757/38771/17-ц.

В той же час, в судових рішеннях першої та апеляційної інстанції в мотивувальній частині суди визначили, що вказане майно є спільною власністю подружжя. Відповідно частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Таким чином, у разі продажу виконавцем майна, частка в якому належить ОСОБА_1 в порядку виконання рішення суду, фактично унеможливить повернення вказаного майна від добросовісного набувача.

В такому випадку, у разі задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 , здійснити поворот виконання оскаржуваних рішень та/або поновити власність ОСОБА_1 на нерухоме майно (квартиру, будинок, земельну ділянку) буде неможливо.

Крім того, дія оскаржуваних рішень (без зупинення їх дії) та їх «реалізація» шляхом проведення відповідної реєстраційної дії до завершення розгляду касаційної скарги, зробить неможливим поворот виконання рішення та поновлення прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 (або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат).

Вказані у клопотаннях ОСОБА_1 доводи містять підстави для висновку про задоволення клопотання та про необхідність зупинення дії рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Керуючись статтями 260, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 рокузадовольнити.

Зупинити дію рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат