Справа № 464/3306/24 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б. Р.
Провадження № 22-ц/811/3575/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Чижа Л.М.

за участю: ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника Моторно (транспортного) страхового бюро України Лисенка М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИЛА:

07.05.2024 Моторно (транспортне) страховове бюро України звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 130 000 грн витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 06 червня 2022 року о 06:30 год. на автодорозі Яворів-Грушів Львівської області на ділянці перехрестя з автодороги Рава-Руська-Яворів-Судова Вишня поблизу м. Яворів відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (власник автомобіля ОСОБА_4 ). Вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.12.2022, згідно якої ОСОБА_1 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав, однак його звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , був пошкоджений, його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому потерпіла сторона звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до наказу №3/13114 від 27.12.2022 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем відшкодовано потерпілому майнову шкоду в розмірі 130000 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Розмір витрат на збір документів для визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 2010 грн, яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали такі послуги. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. №2622/22 від 11.10.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є рівною вартості автомобіля на момент дослідження бех врахування аварійних пошкоджень і складає 324612,11 грн. Однак, відповідно до вимог ст.41 Закону позивач на підставі довідки №1 від 26.12.2022 та Наказу №3/13114 від 27.12.2022 про розмір відшкодування шкоди потерпілому просить стягнути з відповідача шкоду в загальному розмірі 130000 грн та 2010 грн додаткових витрат на збір документів та визначення розміру шкоди.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 130000 грн витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

В частині стягнення витрат на експерта відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 3028 грн судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні документи, що вказують про нечинність його цивільного полісу виданого AB «Lietuvos draudimas». На думку апелянта, відповідачем у цій справі повинен бути ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».В свою чергу суд першої інстанції у рішенні зазначає те, що відшкодування потерпілому за причинену майнову шкоду у розмірі 130 000.00 грн підтверджується платіжним дорученням, якого у додатках до позовної заяви немає.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України Лисенко М.П.просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 06 червня 2022 року о 06:30 год. на автодорозі Яворів-Грушів Львівської області на ділянці перехрестя з автодороги Рава-Руська-Яворів-Судова Вишня поблизу м. Яворів відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Nissan Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (власник автомобіля ОСОБА_4 ). Вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.12.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав, однак його звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Таким чином, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 06 червня 2022 року, у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (власник автомобіля ОСОБА_4 ). Станом на час ДТП у відповідача був відсутній поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з наведеним, власник автомобіля звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до позивача МТСБУ, а також із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 06.06.2022.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу ФОП ОСОБА_5 №2622/22 від 11.10.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП є рівною ринковій вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень, складає 324612, 11 грн.

З платіжної інструкції №1041615 від 28.12.2022 убачається, що позивачем МТСБУ сплачено потерпілій страхове відшкодування у розмірі 130000 грн.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи, що відповідач, як власник наземного транспортного засобу не застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами і його обов`язок, як володільця джерела підвищеної небезпеки по відшкодуванню шкоди виконав позивач МТСБУ, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог МТСБУ про стягнення із ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 130000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що між AB «Lietuvos draudimas» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» був укладений договір про надання послуг з врегулювання збитків за договорами міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які надаються в рамках системи «Зелена карта» на території Литви та України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до листа ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» адресований представнику потерпілої вбачається, що AB «Lietuvos draudimas» не підтвердила, що на момент ДТП транспортний засіб відповідача був забезпеченим на території України, згідно з полісом NoLT/AED6337050(а.с.23).

За таких обставин, AB «Lietuvos draudimas» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не мали правових підстав для відшкодування збитків, завданих під час ДТП, відповідачем.

Крім цього, як правильно зазначено судом першої інстанції, у страховому полісі відповідача не вказано про те, що він є чинним на території України. В графі «TERRITORIAL VALIDITY» («Зона поширення»), відсутня країна Україна «UA», тому на території України поліс не розповсюджується. За таких обставин, посилання відповідача про наявність чинного страхового полісу на території України, не відповідає дійсності.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків місцевого суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено:11.07.2025

Головуючий

Судді