ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-з/753/110/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"23" червня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Журавльової Євгенії Григорівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року в провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Позовна заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі під час перебування у якому набули спільне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; машиномісце АДРЕСА_3 ; машиномісце № НОМЕР_1 в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_4 ; гараж НОМЕР_2 за адресою: Чернівецька обл., м. Новодністровськ, гаражне товариство «Буковина»; земельну ділянку з кадастровим номером :01:019:0016. Вказане нерухоме майно придбане на ім`я ОСОБА_2 та перебуває у його користуванні. Так, позивачем було здійснено оцінку вартості спільного майна подружжя загальна вартість якого становить 11 496 153,48 грн., а відтак остання має право претендувати на виділ майна на суму 5 748 076,74 грн. Таким чином, в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, позивач прохає суд:

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на: квартиру АДРЕСА_1 ; машиномісце АДРЕСА_5 ;

- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на: квартиру АДРЕСА_2 ; машиномісце № НОМЕР_3 в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_4 ; гараж НОМЕР_2 за адресою: Чернівецька обл., м. Новодністровськ, гаражне товариство «Буковина»; земельну ділянку з кадастровим номером :01:019:0016.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій вона зауважує, що вищевказане нерухоме майно та оригінали правовстановлюючих документів на нього знаходяться в одноосібному володінні відповідача. При цьому, на прохання позивача надати копії таких документів, відповідач відповідає виключно відмовою, а дізнавшись про намір позивача розірвати шлюб, останній постійно погрожує їй що вона «залишиться ні з чим» і у неї, начебто «нічого не має». З огляду на викладене, позивач має обгрунтовані побоювання, що відповідачем вживатимуться заходи зі зменшення обсягу майна, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, з метою позбавлення позивача можливості використовувати свої права з володіння, користування та розпорядження таким майном, а також права на частку у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку із чим остання змушена була звернутись з даною заявою до суду та просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане нерухоме майно. Невжиття заходів забезпечення позову у визначений позивачем спосіб надасть можливість відповідачу відчужити спірне майно, яке було придбане під час шлюбу з позивачем та, водночас, зробить неможливим чи істотно ускладнить виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 чч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що заява про забезпечення позову у спосіб визначений в останній, зокрема шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 ; машиномісце № НОМЕР_3 в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_4 ; машиномісце № НОМЕР_1 в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_4 ; гараж НОМЕР_2 за адресою: Чернівецька обл., м. Новодністровськ, гаражне товариство «Буковина» підлягає задоволенню, враховуючи: характер майна на яке позивач просить накласти арешт, предмет спору та позовних вимог, їх співмірність, а також те, що для вжиття заходів забезпечення позову є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, зокрема його подальше відчуження відповідачем на користь третіх осіб.

Стосовно заявлених вимог про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:019:0016, суд зазначає наступне.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №431188427 від 13.06.2025, земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0016, загальною площею 0.0038 га., розмір частки 1/1, на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна).

Разом із цим, для того, щоб мати можливість накласти арешт на майно боржника, суду необхідно вказати його рід, вид, інші ідентифікуючі ознаки, його місцезнаходження і бажано надати документи, які свідчать про належність цього майна відповідачу.

Для земельної ділянки повинні бути чітко вказані: - вид майна (земельна ділянка); - ідентифікаційні ознаки (кадастровий номер); - місцезнаходження (адреса або інші просторові координати). До заяви долучено документи про право власності.

Якщо у заяві буде вказано лише кадастровий номер, але не буде детальних ознак та місцезнаходження, це може призвести до складнощів при виконанні рішення про арешт, особливо якщо земельна ділянка має складну конфігурацію або розташована в районі з декількома подібними ділянками. Тому, для забезпечення ефективності та чіткості арешту, необхідно вказувати всі можливі ідентифікуючі характеристики ділянки.

Отже, з наведеного вище не можливо встановити точну адресу місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0016, а відтак заява в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно спричинить відповідачу чи будь-яким іншим особам збитки, відтак відсутні і підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову у відповідності до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Беручи до уваги наведене вище та керуючись стст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Журавльової Євгенії Григорівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- квартиру АДРЕСА_6 ., придбаної на ім`я ОСОБА_2 ;

- квартиру АДРЕСА_7 , придбаної на ім`я ОСОБА_2 ;

- машиномісце № НОМЕР_3 , яке розташоване в підземному паркінгу, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 26.2 кв.м., придбаного на ім`я ОСОБА_2 ;

- машиномісце № НОМЕР_1 , яке розташоване в підземному паркінгу, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 33.1 кв.м., придбаного на ім`я ОСОБА_2 ;

- гараж НОМЕР_2 , розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Новодністровськ, гаражне товариство «Буковина», придбаного на ім`я ОСОБА_2 .

У задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_8 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення повного тексту ухвали - 25.06.2025