РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/627/25

2-о/609/54/2025

07 липня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за заявою: ОСОБА_1

заінтересована особа: ОСОБА_2

вимоги заявника: про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції заявника.

1. 03 липня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Кушка Олександр Михайлович звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

2. Заява обґрунтована тим, що з 04 червня 2010 року заявник ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .

Від спільного шлюбу у подружжя народились дві доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шумського районного суду від 06 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Представник заявника зазначає, що ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство по відношенню до заявника як під час перебування в офіційно зареєстрованому шлюбі, так і продовжує свої протиправні дії після його розірвання, спричиняючи шкоду здоров`ю не лише ОСОБА_1 , але й спільним малолітнім дітям.

Зокрема, ОСОБА_2 , вчиняє сварки та ображає заявника та дітей, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя. Внаслідок таких дій колишнього чоловіка сім`я заявника постійно почувається знервованою, переляканою, перебуває в напрузі.

Неодноразові звернення заявника в органи поліції впродовж останнього часу з приводу протиправних дій ОСОБА_2 , не призвели до зміни його поведінки.

Так, 29 травня 2025 року стосовно ОСОБА_2 , було складено терміновий заборонний припис, згідно якого кривдник зобов`язаний залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи. Окрім цього, ОСОБА_2 , неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень пов`язаних з домашнім насильством, зокрема за 2025 рік СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області відносно ОСОБА_2 складено протокол серії ВАД №619976 від 29.05.2025 року за ч.3 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №619977 від 29.05.2025 року за ч.3 ст.173-8 КУпАП, протокол серії ВАД №619975 від 29.05.2025 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №619974 від 29.05.2025 року за ч.2 ст.173-2 КУПАП, протокол серії ВАД №619973 від 29.05.2025 року за ч.3 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №618786 від 03.01.2025 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №618787 від 03.01.2025 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №618788 від 03.01.2025 року за ч.2 ст.173-2 КУПАП

Зазначає, що ОСОБА_2 , вчиняє насильство над заявником та її неповнолітніми дітьми протягом тривалого часу навіть після розірвання шлюбу. Агресивні дії в її сторону щоразу посилюються. З огляду на вищевикладені факти та оцінюючи його поведінку, заявник впевнена, що такі дії будуть продовжуватись в її сторону і надалі, що може призвести до тяжких наслідків, як для неї, так і для дітей, а тому остання вимушена звернутись до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

На підставі вищенаведеного представник заявника просив заявлені вимоги задовольнити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у заяві. Вказала що, її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняв домашнє насильство по відношенню до неї як під час перебування в офіційно зареєстрованому шлюбі, так і продовжує свої протиправні дії після його розірвання, спричиняючи шкоду психічному здоров`ю не лише їй але і спільним малолітнім дітям. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 поводить себе агресивно, вчиняє сварки, ображає нецензурними словами, внаслідок чого остання змушена з дітьми втікати з дому, або перебувати з дітьми на роботі.

Окремо зазначила, що за колишнім чоловіком зареєстровано частина житлового будинку за іншою адресою проживання.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Кушка О.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату розгляду справи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак про день та час слухання справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання, що відповідає змісту ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, неявка заінтересованої особи не перешкоджає вирішенню заяви про видачу обмежувального припису.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 03 липня 2024 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання на 07 липня 2025 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

4. В. судовому засіданні встановлено, що з 04 червня 2010 року заявник ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .

5. Від спільного шлюбу, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25 лютого 2013 року Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 02; ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась донька ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 квітня 2014 року Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 07.

6. Рішенням Шумського районного суду від 06 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

7. Відповідно до копії довідки №409 виданою 16 червня 2025 року Центром надання адміністративних послуг Великодедеркальської сільської ради вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (дочка), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка).

8. Відповідно до відповіді № 1544772 від 03.07.2025 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

9. Відповідно до відповіді № 92386.2025 від 27.06.2025 р. наданої ВП № 1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільської області на адвокатський запит вбачається, що в 2025 році СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області відносно ОСОБА_2 складено протокол серії ВАД №619976 від 29.05.2025 року за ч.3 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №619977 від 29.05.2025 року за ч.3 ст.173-8 КУпАП, протокол серії ВАД №619975 від 29.05.2025 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №619974 від 29.05.2025 року за ч.2 ст.173-2 КУПАП, протокол серії ВАД №619973 від 29.05.2025 року за ч.3 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №618786 від 03.01.2025 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №618787 від 03.01.2025 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, протокол серії ВАД №618788 від 03.01.2025 року за ч.2 ст.173-2 КУПАП.

10. 29 травня 2025 року СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області відносно ОСОБА_5 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб з 14 год.05 хв. 29 травня 2025 року до 14 год. 05 хв. 07 червня 2025 року, у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_1 .

ІV. Оцінка Суду.

За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.

11. Як визначено у статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

12. Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

13. У статті 27 Конституції України зазначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї. Це означає, що з одного боку держава зобов`язується утримуватися від порушень прав і свобод людини через дії своїх повноважних осіб (негативні зобов`язання), а з іншого охороняти права і свободи людини від порушення їх з боку приватних осіб (позитивні зобов`язання).

Так, стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145).

14. Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

15. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

16. Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

17. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

18. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

19. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

20. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

21. За змістом п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

22. Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

23. Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

24. Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

25. Пунктами 5-9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що: 5) запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

26. У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

27. Звертаючись до суду, ОСОБА_1 обґрунтовувала підстави для видачі судом обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 нормами статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та її малолітні діти протягом тривалого часу потерпають від домашнього насильства, яке вчиняє відносно них ОСОБА_2 , яке виражається у систематичному, тривалому фізичному та психологічному тиску, залякуванні, цькуванні, словесних образах, погрозах фізичною розправою.

Внаслідок зазначених дій стосовно ОСОБА_2 СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області в 2025 році складались протоколи за ч.1, 2, 3 ст.173-2 КУпАП. Крім цього, стосовно останнього органом Національної поліції України 29 травня 2025 року вже виносився терміновий заборонний припис, а тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є кривдником в розумінні пункту 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», який продовжує вчиняти домашнє насильство.

Отже, ОСОБА_1 як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки протиправні дії ОСОБА_2 стосовно заявника та її малолітніх дітей, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення кривдником щодо неї як психологічного, так і фізичного насильства.

Разом з тим, суд вважає, що на цьому етапі передчасно встановлювати заборону строком на шість місяців. Для виправлення кривдника та усвідомлення ним своїх дій, а також з принципу пропорційності, достатнім часом для видачі обмежувального припису є три місяці з дня винесення рішення суду..

28. З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та про необхідність видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав на строк 3 місяці, а саме: - заборона перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки як встановлено у судовому засіданні, навіть після розірвання шлюбу із заявником ОСОБА_2 продовжує проживати у житловому будинку за вказаною адресою, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього вищевказаний захід обмеження; - заборона наближатися на відстань, меншу 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до будинку, що розташований по АДРЕСА_1 ; - заборона вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Суд вважає, що вказані тимчасові обмеження прав ОСОБА_2 є виправданими та доречними, відповідають меті їх застосування, та забезпечать дієвий та ефективний захист заявника від кривдника.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

30. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

2. Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк 3 (три) місяці, яким встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав кривдника:

- заборонити перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатись на відстань, меншу 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до будинку, що розташований по АДРЕСА_1 ;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Великодедеркальської сільської ради Кременецького району Тернопільської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено 07 липня 2025 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 .

Суддя: М.В. Харлан