Справа № 152/1645/24
Провадження № 22-ц/801/1525/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 рокуСправа № 152/1645/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Молявчиком О. В., заінтересовані особи: Шаргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області у складі судді Роздорожної А. Г. від 30 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в:

У листопаді ОСОБА_1 через свого представника адвоката Молявчика О. В. звернулася до суду з цією заявою, за якою просила оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Невське Сватівського району Луганської області, померлим.

Покликалася на те, що вона з 1992 року є дружиною ОСОБА_2 , який 17 січня 2023 року був призваний на військову службу. ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні бойового завдання він отримав поранення несумісні із життям. За цим фактом військова частина НОМЕР_1 провела службове розслідування, про що 12 серпня 2024 року складено відповідний акт, затверджений командиром військової частини. Свідками загибелі її чоловіка є військовослужбовці цієї ж військової частини, які проходили службу разом із ним. Зазначала, що оголошення чоловіка померлим необхідне їй з метою державної реєстрації його смерті, отримання свідоцтва про смерть та реалізації своїх спадкових прав.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2025 року заяву задоволено. Оголошено ОСОБА_2 померлим.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що існують підстави для оголошення ОСОБА_2 померлим, у зв`язку з обґрунтованим припущенням щодо його смерті, що є констатацією високого ступеня ймовірності смерті в районі населеного пункту Невське Сватівського району Луганської області. Військовослужбовець ОСОБА_2 зник безвісти, захищаючи суверенітет та незалежність України, що підтверджено службовим розслідуванням. Пошукові заходи не дали ніякого результату, тіла або останків не знайдено, інформації про перебування чоловіка заявниці в полоні немає. У заявниці відсутня можливість зареєструвати факт смерті свого чоловіка та отримати свідоцтво про його смерть відповідного зразка.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просило рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2025 року скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликалося на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) щодо строків оголошення особи померлою у зв`язку з воєнними діями. Зокрема зазначало, що шестимісячний строк для оголошення особи померлою, який відраховується від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі, ще не сплив у населеному пункті Невське (Балка Журавка) Сватівського району Луганської області, де зник ОСОБА_2 , тому що там досі тривають активні бойові дії.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частинами першою третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 . Відповідно до сповіщення про факт зниклого безвісти військовослужбовця № 1086 від 12 червня 2024 року та сповіщення № 220 від 11 червня 2024 року механік-водій відділення землерийних машин інженерно-саперного взводу механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_2 , захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України, зник безвісти 07 червня 2024 року в районі населеного пункту Невське Сватівського району Луганської області.

Згідно з копією довідки № 6830, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 24 червня 2023 року, старший солдат ОСОБА_2 перебував на військовій службі у цій військовій частині відповідно до Указу Президента України про загальну мобілізацію № 69/2022 від 24 лютого 2022 року. Дата його включення до списків військової частини 18 січня 2023 року. Це також підтверджується копією довідки № 201, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 23 березня 2023 року, згідно з якою старший солдат ОСОБА_2 17 січня 2023 року був призваний на військову службу під час мобілізації.

Із копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09 серпня 2024 року № 1411 «Про результати службового розслідування» видно, що старший солдат ОСОБА_2 07 червня 2024 року безвісти зник у ході бойових дій під час виконання службових обов`язків із захисту Батьківщини в районі населеного пункту Невське Сватівського району Луганської області.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частини перша статті 2 ЦПК України).

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або / та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або / та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 зроблено висновок, що «…шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України.

У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже суди можуть використовувати дані з такого Наказу для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності» (пункти 81 85).

«Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.

Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.» (пункти 94 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22).

У справі, що переглядається, встановлено, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про оголошення її чоловіка ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 при виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Невське Сватівського району Луганської області померлим.

Із копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09 серпня 2024 року № 1411 «Про результати службового розслідування» видно, що старший солдат ОСОБА_2 07 червня 2024 року безвісти зник у ході бойових дій під час виконання службових обов`язків із захисту Батьківщини в районі населеного пункту Невське Сватівського району Луганської області.

19 вересня 2024 року Верховна Рада підтримала перейменування села Невське Сватівського району Луганської області на ОСОБА_3 26 вересня 2024 року перейменування набуло чинності.

Перевіривши, чи пройшов шестимісячний строк від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи (частина друга статті 46 ЦК України), апеляційний суд встановив наступне:

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, бойові дії в районі населеного пункту Балка Журавка Красноріченської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області розпочалися 24 лютого 2022 року та тривають по цей час (підпункт 2.5 пункту 2 Розділу І «Території активних бойових дій»), у зв`язку з чим, з урахуванням конкретних обставин справи, розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_2 померлим можливо лише від дня закінчення активних бойових дій на цій території.

Таким чином, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про оголошення особи померлою з тих підстав, що таку заяву подано до суду передчасно.

Отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 30 квітня 2025 року скасувати і постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Молявчиком О. В., заінтересовані особи: Шаргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 14 липня 2025 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

Т. М. Шемета