Справа № 450/4430/24 Провадження № 2/450/571/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Хохолик О.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3

про (предмет спору):

визнати недійсним договір про визначення місця проживання та виховання дитини від 02.05.2024 року, який був посвідчений Петелькою І.В. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 437, стягнути судові витрати,

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 11.11.2000 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану 11.11.2000 року зроблено запис № 1434. В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.10.2009 року. Після істотного погіршення сімейних відносин між сторонами 02.05.2024 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про визначення місця проживання та виховання дитини, який був посвідчений Петелькою І.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі №437. Одночасно 2 травня 2024 року Відповідач надав заяву, за умовами якої: зобов`язався переводити на банківську картку, відкриту на ім`я сина кошти у розмірі 1/ 4 всіх видів доходів (щомісячно), але не менше 10 000 (десяти тисяч) гривень до повернення Відповідача із військової служби, яка була посвідченою Петелькою І.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 438. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 травня 2024 р. у справі № 450/1794/24 розірвано шлюб, що укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що був зареєстрований 11.11.2000 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1434. У зв`язку з розірванням шлюбу, позивач змінила прізвище із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Після укладення договору та розірвання шлюбу Відповідачу не вдалося звільнитися із військової служби, однак укладений Договір посприяв тому, щоб Відповідач отримав можливість перевестись для проходження військової служби із Херсонської Львівську область. Даний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки, договір порушує і обмежує права та інтереси дитини щодо гармонійного розвитку та належного виховання; Договір укладено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим Договором (фіктивний правочин), оскільки дитина як в минулому, так і в теперішньому проживає та виховується мною, матір`ю, а єдина мета укладеного правочину є уникнення Відповідача від військової служби в небезпечному регіоні. На підставі наведеного просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Представником відповідача на адресу суду було подано пояснення, у якому просить у задоволенні позову відмовити повністю та безпідставністю та необгрунтованістю. Вказане мотивує тим, що позивач вказує, що відповідач просив укласти договір про визначення місця проживання та виховання дитини, з метою власної користі, а саме демобілізації. Проте згідно ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відсутній пункт який в такому випадку надає Відповідачу право на відстрочку. Основною метою, було допомогти своєму синові в скрутний для нього час. Оскільки, як стало йому відомо, що з колишньою дружиною проживає новий чоловік ОСОБА_8 . Що на думку відповідача стало для його сина стресом. Тому основну мету або умисел з яким укладався договір відповідач дотримувався і намагався виконувати. Обґрунтовуючи доводи позовної заяви, позивач покликається на фіктивність договору. Однак, враховуючи наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, на думку відповідача, належним способом захисту у цій справі мав бути позов про зобов`язання відповідача виконати умови договору. Тобто, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, як спосіб захисту цивільних прав позивача, підлягає застосуванню у випадку, якщо певним законодавчим актом чи договором передбачено обов`язок учасника цивільних правовідносин виконати певну дію на користь іншої особи, яку у добровільному порядку виконано не було.

Отже, даний договір про визначення місця проживання та виховання дитини від 02.05.2024 року доцільно розірвати. Також вищевказаний договір немає ознак фіктивності, оскільки в нього була чітка мета, відповідач хотів брати участь у вихованні сина, надсилав кошти, перевівся по службі у Львівську область.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.12.2024 року між сторонами укладено договір між батьками про визначення місця проживання та виховання дитини, який був посвідчений Петелькою І.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі №437.

Відповідно до п. 1 договору син ОСОБА_4 буде постійно проживати разом із своїм батьком ОСОБА_3 за місцем його проживання та самостійно ним виховуватись, всі витрати по утриманню дітей несе батько самостійно.

Одночасно 2 травня 2024 року Відповідач надав заяву, за умовами якої: зобов`язався переводити на банківську картку, відкриту на ім`я сина кошти у розмірі 1/ 4 всіх видів доходів (щомісячно), але не менше 10 000 (десяти тисяч) гривень до повернення Відповідача із військової служби, яка була посвідченою Петелькою І.В., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 438.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 травня 2024 р. у справі № 450/1794/24 розірвано шлюб, що укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що був зареєстрований 11.11.2000 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1434.

Відповідно до п. 7 договору, одностороння відмова від виконання договору або одностороння зміна його умов не допускається.

Судом встановлено, що сторони у справі, є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач стверджує, що відповідач порушує покладені на нього положенням Договору обов`язки, оскільки з моменту укладення договору станом по момент подання позову Відповідач не вчинив жодних дій для того, щоб забрати дитину проживати до себе, єдиною метою укладення оспорюваного правочину було уникнення Відповідача від проходження військової служби, а єдиним правовим наслідком стало переводження Відповідача для проходження військової служби із Херсонської у Львівську область, що підтверджується перепискою із месенджера, в якій Відповідач прямо вказував, що дана угода необхідна була для його звільнення з військової служби.

ОСОБА_4 навчається у школі АДРЕСА_1 ), що підтверджується довідкою виданою середньою загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 50 м. Львова за № 270 від 21.08.2024 року.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Згідно із статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Як встановлено в судовому засіданні, між батьками дітей склались стійкі неприязні відносини, які потягли за собою суперечки між ними щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначення їх місця проживання, що сторонами не оспорюється.

Батьки дитини мають рівні права на участь у спілкуванні та вихованні дитини, незалежно від того, з ким із батьків мешкає дитина. Той з батьків, з ким мешкає дитина не може створювати безпідставні перешкоди чи обмежувати право іншого з батьків на вільне спілкування з дитиною на свій розсуд. Виключенням може бути лише такі форми та зміст спілкування, що шкодять інтересам дитини. Те, що дозволено одному з батьків, повинно бути дозволено й іншому, з огляду на рівність прав батьків.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ними цілей. Проте у ході виконання договору можуть виявитися обставини, які хоча і не були враховані сторонами при укладенні договору, але можуть істотно впливати на інтереси однієї чи обох сторін. Саме на ці випадки розраховані правила статті 652 ЦК України, які допускають можливість зміни або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин.

Застосування цієї статті є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору.

За загальним правилом зміна обставин вважається істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими керувалися сторони при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання (частина 1 статті 652 ЦК України).

Стороні, що вимагає зміни або припинення спірного договору про сплату аліментів, при неотриманні згоди іншої сторони надано право звернутися до суду з позовом про зміну або розірвання договору.

Так, проводячи оцінку поданих сторонами доказів, наданих суду поясненням сторін, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце особисті конфліктні відносини щодо місця проживання дітей, що визначено умовами Договору про визначення місця проживання та виховання дитини від 02.05.2024 року, укладеного між сторонами.

Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини

на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені

й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору.

У відповідності до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від

14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20 та від 22.05.2024 року у справі № 754/3063/22

під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед

мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце

навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами

дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Так, пунктом 2 Договору визначено, що ОСОБА_4 буде постійної

проживати разом зі своїм батьком, ОСОБА_3 , за місцем йогсг

проживання та самостійно буле ним виховуватись та утримуватись, всі витрати по утриманню дитини несе батько самостійно.

Тобто фактично умовами договору було встановлено, що вихованням дитини та ї

утриманням займається виключно батько, що позбавляє дитину на виховання, утримання від матері, що має наслідком порушення права дитини на належний та гармонійний розвиток як особистості.

Умовами даного договору визначено місце проживання дитини разом із батьком при тому, що на момент укладення договору батько перебував у прифронтові зоні - Херсонській області, а відтак умови даного договору початково не відповідала інтересам дитини, оскільки виконання Договору наражало її на небезпеку.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні

вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та вказано, що зміст

правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а

також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє

правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника

правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у

формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових

наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не

маже суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо нош недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі Правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

За правилами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відтак, обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст.12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги позицію сторін та невиконання відповідачем умов Договору про визначення місця проживання та виховання дитини суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним такого договору.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст.. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268, ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.

Визнати недійсним договір про визначення місця проживання та виховання дитини від 02.05.2024 року, який був посвідчений Петелькою І.В. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 437.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 27.06.2025 року.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

СуддяЄ. О. Данилів