Справа № 346/2812/25
Провадження № 2-о/346/216/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

у с т а н о в и в :

04.06.2025р. ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , в порядку окремого провадження, звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з заявою, в якій просив встановити факт належності йому трудової книжки НОМЕР_1 від 07 вересня 1981 року.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що з метою призначення пенсії за віком він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою та долучив до неї ряд документів. Листом від 07.03.2025р. заявнику повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. В рішенні ГУ ПФУ в Чернігівській області від 04.03.2025р. №21, яким ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком вказано, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 07.09.1981р., оскільки дата народження на титульній сторінці зазначена ІНФОРМАЦІЯ_1 та не відповідає даним паспорта заявника, в якому зазначено дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно свідоцтва про зміну імені ІНФОРМАЦІЯ_3 заявник, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 змінив прізвище «ОСОБА_4 »на «ОСОБА_5 ». Трудова книжка НОМЕР_1 заявника була видана 07.09.1981 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За вказаних обставин, заявник просив встановити факт належності йому трудової книжки НОМЕР_2 , яка видана 07.09.1981 року на ОСОБА_3 , що матиме для нього юридичне значення, оскільки надасть можливість підтвердити страховий стаж роботи та оформити пенсію.

18.06.2025р. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надіслало до суду свої письмові пояснення по справі, в яких зазначили, що листом Головного управління Пенсійного фонду України від 07.03.2025 №0900-0211-8/12971 ОСОБА_1 повідомлено про те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яким звернення заявника було розглянуто за принципом екстериторіальності, прийнято рішення №21 від 04.03.2025, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. До загального стажу заявника не зараховано, зокрема, періоди роботи згідно трудової книжки від 07 вересня 1981 року, оскільки дата народження ОСОБА_1 на титульній сторінці 25.07.1963 не відповідає його паспортним даним 28.07.1963. Згідно записів №25 трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 07 вересня 1981 року останнє місце роботи - прийнятий на роботу Фірму «Бук» водієм категорії «Б», «С» самоскидом, запис на прийняття на роботу завірено печаткою підприємця ОСОБА_6 код НОМЕР_3 . Однак, запис про звільнення з роботи з Фірми «Бук» в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутній. Заявником не доведено, що він звертався до останнього місця роботи із заявою про внесення змін до записів у його трудовій книжці або про те, що у вчиненні таких дій йому було відмовлено або його заява залишилась без відповіді. Просили врахувати їхні пояснення при розгляді справи.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явились. 09.07.2025 року від представника заявника надійшло клопотання, в якому просив справу розглядати без участі його та заявника. Заявлені вимоги підтримує, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в поданих до суду письмових поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просило розглядати справу за відсутності їхнього представника та при її вирішенні врахувати їхню письмову позицію.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Коломийським РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 05.12.2004р., прізвище, ім`я та по батькові заявника та дата народження зазначено як « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Місце народження село Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області».

07.09.1981 року на ім`я " ОСОБА_3 " (російська мова) було заповнено трудову книжку серії НОМЕР_1 , в якій дату народження ОСОБА_3 зазначено ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зі свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 змінив своє прізвище на « ОСОБА_5 », про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області 01.12.2004 року був складений відповідний актовий запис №244.

Листом від 07.03.2025 року ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про те, що в результаті розгляду його заяви від 24.02.2025р. було винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу.

З рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області № 21 від 04.03.2025р. вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що підтверджений страховий стаж становить 9 років 3 місяці. А за результатом розгляду документів, доданих до заяви від 24.02.2025 р. до страхового стажу не було зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки дата народження заявника на титульній сторінці трудової книжки вказана ІНФОРМАЦІЯ_1 та не відповідає даним паспорта ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, судом було встановлено, що внаслідок розбіжностей в написанні дати народження заявника між документом, який підтверджує трудовий стаж заявника та його паспортними даними, ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити пенсію.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року був затверджений Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Згідно п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 26 Порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р. затверджено "Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників".

Відповідно до пунктів 2.11, 2.12, 2.13 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Пунктами 2.6-2.8 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року визначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Дослідивши трудову книжку серії НОМЕР_1 судом було встановлено, що дата народження (число) в записі про дату народження ОСОБА_7 зазначено невірно «25» замість вірного « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та не відповідає тому, як зазначено в його паспорті громадянина України. Вказана розбіжність між документами ставить під сутнів приналежність трудової книжки особі заявника.

Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 вказано, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Оскільки від встановлення судом факту належності трудової книжки залежить виникнення у заявника права на пенсію відповідно до відпрацьованого стажу та впливає на розмір призначеної пенсії, вказаний юридичний факт повинен бути підтверджений.

Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявнику спірної трудової книжки.

Той факт, що трудова книжка НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 підтверджується паспортом, карткою про присвоєння ідентифікаційного номера та свідоцтвом про зміну імені, відомості з яких в сукупності узгоджуються з відомостями трудової книжки щодо анкетних даних ОСОБА_1 , а саме його прізвища, імені та по батькові, місяця та року народження. Отже, єдиною відмінністю між вищевказаними документами являється розбіжність у зазначенні дати (числа) народження.

За встановлених обставин, суд доходить висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають повному задоволенню. При цьому, суд бере до уваги, що встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а тому встановлення факту її належності матиме для ОСОБА_1 юридичне значення, яке полягатиме в можливості оформити пенсію.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 07 вересня 1981 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09 липня 2025 року

Суддя: Третьякова І. В.