Справа № 569/9223/25

08 липня 2025 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Бучко Т.М.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Заочним рішенням від 10 червня 2025 року суд задовольнив позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07 травня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустив до негайного виконання. Стягнув з ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 грн судового збору.
01 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, поданою представником позивача ОСОБА_5 , у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 569/9223/25, яким стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Під час підготовки до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без повідомлення та виклику сторін, враховуючи положення ч.4 ст.270 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього кодексу.
Додаткове рішення може бути ухвалено виключно з правових підстав, передбачених ч.1 ст.270 ЦПК України.
У справі № 569/9223/25 питання про судові витрати, в тому числі витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн, суд вирішив під час ухвалення заочного рішення.
З огляду на відсутність доказів на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд не вбачав підстав для відшкодування таких витрат відповідачем, про що зазначено у мотивувальній частині судового рішення.
Суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які складаються виключно з витрат на професійну правничу допомогу, та повідомив, що остаточний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу буде поданий до суду на день винесення рішення у справі.
У заяві від 10 червня 2025 року представник позивача ОСОБА_5 просила, серед іншого, стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн з відповідача на користь позивача. Доказів на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до заяви додано не було.
Про надання доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, представник позивача не заявила.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи передбаченої ч.8 ст141 ЦПК України заяви позивача (представника позивача), суд вирішив питання про судові витрати під час ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки суд, ухвалюючи рішення у справі, вирішив питання про судові витрати, у тому числі щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, а тому у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення належить відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст.260, 261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя