Справа № 486/634/25
Провадження № 2/486/699/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 липня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 17.02.2024 ОСОБА_1 уклав з банком кредитний договір ABH0CT55977815, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 7700,00 грн. строком на 36 місяців до 16.02.2027 зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та з комісією 0 грн. Кредитний договір складається з заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідач не сплачує грошові кошти своєчасно, у зв`язку з чим станом на 12.04.2025 у нього утворилася заборгованість у розмірі 14 343,29 грн., яка складається з: 7 581, 57 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6 117,54 грн. заборгованості за процентами, 644,18 грн. заборгованості за пенею. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судовий збір у розмірі 2422,4 грн.

Ухвалою суду від 22.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовом подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного рішення не заперечував.

У зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 26.05.2025 та в наступному на 12.06.2025.

У зв`язку з проходженням головуючим суддею Волощук О.О. підвищення кваліфікації за програмою для суддів місцевих загальних судів з 09 по 13 червня 2025, розгляд справи було відкладено на 04.07.2025.

У зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, розгляд справи відкладено на 28.07.2025.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання був належним чином повідомлений, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не була вручена під час доставки та була повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений. Крім того судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу "Судова влада України". Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні у справі докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.07.2023 ОСОБА_1 власним особистим підписом підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» та заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, відповідно до яких став клієнтом банку, на його ім`я відкрито поточний рахунок та випущено безкоштовно платіжний інструмент у вигляді платіжної картки. Як вбачається із Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій, та був ознайомлений з тим, що УЕП є аналогом власноручного підпису та ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні банку, клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на клієнта.

17.02.2024 ОСОБА_1 подав до банку заяву про надання послуги Швидка готівка № ABH0CT55977815, на підставі якої відповідачу надано кредит у розмірі 7700,00 грн. строком на 36 місяців до 16.02.2027 включно зі сплатою відсотків з користування кредитом у розмірі 85% річних, розмір щомісячного платежу становить 601,90 грн., як зазначено у п.7 заяви та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком до заяви про надання послуги Швидка готівка.

Відповідачем заява, таблиця та паспорт споживчого кредиту були підписані цифровим (електронним) підписом за допомогою відкритого ключа, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»

Отже, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, паспортом споживчого кредиту, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Як вбачається з меморіального ордеру TR.34846839.26851.65455 від 17.02.2024 (а.с.16) на рахунок, відкритий ОСОБА_1 , банком було перераховано кошти в сумі 7700,00 грн.

Згідно з випискою по кредиту за період з 17.02.2024 по 11.04.2025 відповідач користувався кредитним коштами та частково погашав заборгованість в період з 17.02.2024-11.04.2024 (16 зв., 17).

Відповідно до розрахунку позивача, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 12.04.2025 у нього утворилася заборгованість у розмірі 14 343,29 грн., яка складається з 7 581,57 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6117,54 грн. заборгованості за процентами, а також 644,18 грн. заборгованості за пенею.

Відповідач відзиву чи заперечень проти позову не надав, розрахунок заборгованості не спростував, контррозрахунок суду не надав.

З матеріалів справи вбачається, що особисті дані відповідача, включаючи дату народження, РНОКПП, паспорт, відомості про дохід тощо містяться в усіх документах, наданих банку. Окрім того, особистим підписом відповідача засвідчено його ознайомлення з умовами використання УЕП.

Отже, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, кредит та відсотки за користування коштами не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7581,57 грн. та відсотків у розмірі 6117,54 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у та тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дію воєнного стану продовжено і він діє в Україні по теперішній час.

Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено розмір пені у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання у розмірі 644,18 грн.

Однак, враховуючи період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, який включає період дії воєнного стану, то суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову у цій частині.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору 2422 грн. 40 коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 2313,4 грн.

Керуючись ст. ст. 76-81, 258, 259, 263,265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11) заборгованість за кредитним договором № ABH0CT55977815 від 17.02.2024 у розмірі 13 699 (тринадцять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 11 копійок, з яких: 7 581,57 гривень заборгованість за тілом кредиту, 6 117,54 гривень заборгованість за процентами та судовий збір у розмірі 2313 (дві тисячі триста тринадцять) гривень 40 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О. О. Волощук