Справа № 750/8752/25
Провадження № 2-н/750/1831/25
У Х В А Л А

01 липня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Рахманкулова І.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 3 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Встановлено, що за даними системи документообігу Деснянського районного суду м. Чернігова, у провадженні суду перебувала справа №750/17287/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2025 у справі №750/17287/24, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами, а у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів позивачу відмовлено, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження проживання дітей з матір`ю, спір про визначення місця проживання дітей знаходиться у провадженні суду у справі №750/2194/25.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2025 у справі №750/17287/24 набрало законної сили 26.05.2025, сторонами не оскаржувалося.

Крім того, ОСОБА_1 відомо про те, що з лютого 2025 року в провадженні Деснянського районного суду м. Чернігова перебуває справа №750/2194/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, адже відповідач була особисто присутня у підготовчому засіданні 16.04.2025 та подала відзив на позов.

До заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 надає акти від 20.05.2025 про проживання неповнолітніх дітей з нею без реєстрації в АДРЕСА_1 , тобто ці докази були наявними на час ухвалення судом рішення у справі №750/17287/24.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (частина друга статті 167 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Оскільки судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова вирішено вимогу позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, рішення у справі набрало законної сили, сторонами не оскаржувалося, а тому у видачі судового наказу про стягнення аліментів слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 160, 161, 165, 166, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів - відмовити.

Роз`яснити, що відповідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя