КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-з/824/570/2025 (22-ц/824/6878/2025)
справа №361/9503/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

04 червня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду заяву адвоката Лисенко Ірини Костянтинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , поданою адвокатом Кухаренко Ольгою Володимирівною, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2024 року, постановлену під головуванням судді Петришин Н.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2024 року заяву представниці відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лисенко І.К. про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гривень.

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Кухаренко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення. Викласти резолютивну частину ухвали Броварського міскрайонного суду Київської області від 05 грудня 2024 року в такій редакції: "У задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лисенко Ірини Костянтинівни про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.".

Постановою Київського апеляційного суду від 26 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Кухаренко О.В., залишено без задоволення. Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2024 року залишено без змін.

31 березня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Лисенко І.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні адвокат Лисенко І.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала подану заяву, просила суд її задовольнити.

Адвокат Кухаренко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , просила відмовити у задоволенні заяви.

Крім цього, подала клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якого посилається на відсутність доказів оплати послуг надання правничої допомоги, неспівмірність та завищену вартість таких послуг.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, заслухавши адвоката Лисенка І.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , адвоката Кухаренко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , колегія суддів робить такий висновок.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною 2 статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137, частина 8 статті 141 ЦПК України).

За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення суми відшкодування суд керується критерієм реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини цієї справи.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно практики Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено "визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу".

У пункті 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено "не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність".

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

Відповідно до даних договору про надання правової допомоги №133 від 04 липня 2024 року, укладеного між адвокатським бюро "Ірини Лисенко" та ОСОБА_1 , убачається, що адвокатське бюро зобов`язалось здійснити захист, представництво та інші передбачені цим договором види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Згідно пункту 4.1 договору вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок.

Згідно пункту 4.5 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським бюро факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта адвокатське бюро може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією (а.с. 120-123, 201-202).

Згідно даних додатку №2 до договору про надання правової допомоги №133 від 04 липня 2024 року адвокатське бюро "Ірини Лисенко" та ОСОБА_1 погодили, що гонорар адвоката буде визначатись у вигляді погодинної оплати. Погодинна ставка адвоката Лисенко І.К. складає 2 000,00 гривень (а.с. 124, 203).

З даних рахунку №2025-133/3 від 26 березня 2025 року до договору про надання правової допомоги №133 від 04 липня 2024 року убачається, що такий містить детальний опис робіт, наданих адвокатом, а саме:

- ознайомлення з матеріалами справи та поданою апеляційною скаргою у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів в Броварському міськрайонному суді Київської області / 2 години / 4 000,00 гривень;

- написання відзиву на апеляційну скаргу у справі №361/9503/24 та направлення його через Електронний суд / 4 години / 8 000,00 гривень;

- участь у судовому засіданні у справі №361/9503/24 в Київському апеляційному суді 26 березня 2025 року / 2 години / 4 000,00 гривень.

Всього 16 000,00 гривень (а.с. 204).

Крім цього, адвокатом Лисенко І.К. та ОСОБА_1 підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого адвокатським бюро проведені роботи за рахунком №2025-133/3 від 26 березня 2025 року по договору №133 від 04 липня 2024 року (а.с. 205).

Надаючи оцінку доводам представниці позивачки, колегія суддів зазначає про таке.

Посилання сторони позивачки на відсутність доказів фактичної оплати послуг відхиляються колегією суддів, оскільки витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 158/203/20.

Надаючи оцінку співмірності заявленого розміру витрат, колегія суддів зазначає про таке.

З матеріалів справи убачається, що адвокат Лисенко І.К. представляє інтереси ОСОБА_1 у цій справі на підставі договору від 04 липня 2024 року. Ураховуючи, що на стадії апеляційного перегляду позиція відповідача вже була сформована, адвокат приймала участь у суді першої інстанції, відтак обізнана з матеріалами справи, колегія суддів уважає дещо завищеним визначений адвокатом час на ознайомлення із матеріалами справи, оскільки адвокат фактично мала необхідність ознайомитись лише із апеляційною скаргою обсягом 4 аркуші.

Крім цього, суд приймає до уваги те, що участь адвоката у судовому засіданні 26 березня 2025 року згідно протоколу судового засідання 12 хвилин.

Ураховуючи обставини справи, колегія суддів уважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 гривень, з урахуванням обставин цієї справи, предмету позову, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, є дещо завищеним, отже колегія суддів уважає, що вартість робіт, що підлягає відшкодуванню на користь відповідача за надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції слід визначити у розмірі 4 000,00 гривень.

У зв`язку із наведеним заява задовольняється частково.

Керуючись статтями 133, 141, 270, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Лисенко Ірини Костянтинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції 4000 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 08 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова