Справа №345/2433/25
Провадження № 2/345/1212/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Миговича О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить стягувати аліменти з відповідача ОСОБА_2 в її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6000 грн. щомісячно на час навчання від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення ним 23 років.

Позовні вимоги мотивовано, тим, що сторони перебували у шлюбі. Від цього шлюбу у них народилися діти, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2023р. стягується з батька дитини аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 3500 грн., щомісячно, починаючи з 21.09.2023р. до досягнення ним повноліття. На даний час син навчається на 1 курсі Інституту інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, денна контрактна форма навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2027p.

Позивачка вказує, на те, що зі своїх доходів не може повністю забезпечити повноцінне навчання сина та його утримання. Кошти потрібні для проживання у гуртожитку, проїзду до навчання, купівлі літератури, методичного матеріалу, а також щоденного виділення грошових коштів на харчування. Відповідач є фізично здоровою, працездатною особою та має регулярний дохід. Враховуючи, що відповідач добровільно допомоги на утримання повнолітнього сина, який навчається не надає, тому вона змушена звертатися з даним позовом до суду.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.06.2025 представником відповідача адвокатом Іванівим О.Б. подано до суду відзив, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначає, що син сторін ОСОБА_3 не навчається в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу на денній формі навчання. Син сторін ОСОБА_3 виїхав за межі України ще до часу досягнення ним повноліття, в Україну не повертався, а проживає за її межами. Тому він не може навчатися на денній формі навчання в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу. Довідка №120 від 30.04.2025року, яка видана Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу вже не була актуальна на час звернення позивача з вищевказаним позовом до суду, оскільки на час досягнення сином сторін ОСОБА_3 повноліття, останній виїхав з України і таким чином припинив своє навчання у вказаному навчальному закладі.

13.06.2025 позивачкою подано відповідь на відзив, який мотивовано наступним. Відповідач добровільної допомоги на утримання сина, який навчається не надає, не сприяє його духовному та фізичному розвитку, не створює всі необхідні умови для нормального розвитку його як особистості. Тому, позивачка повинна через суди стягувати відповідні кошти на його розвиток. Зазначає, що син є студентом Інституту інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, денна контрактна форма навчання Термін закінчення навчання 30.06.2027р. Це підтверджується відповідною довідкою що надано разом із позовною заявою. Припиняти навчання син не бажає, а навпаки більш поглиблено вивчає обрану спеціальність. Відповідач є фізично здоровою, працездатною особою та має регулярний дохід, надає послуги по ремонту житлових будинків. Також, є власником житлового будинку за адресою: Київська область, Броварськиі район, село Пухівка та земельної ділянки за адресою: Київська область Броварський район, село Пухівка. Має у власності транспортні засоби. Просила задоволити позовні вимоги.

Дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу і є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2023р. ухвалено стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 3500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2023р. до досягнення повноліття (а.с.11-12).

Відповідно до довідки №120 від 30.04.2025, яка видана Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу, ОСОБА_5 є студентом І курсу Інституту інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, денна контрактна форма навчання. Термін закінчення навчання 30.06.2027 (а.с.6).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/007463919 від 18.09.2023 ОСОБА_5 проживає у АДРЕСА_1 (а.с.8).

Договором ІП-24-092 Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу для здобувача вищої освіти ОСОБА_5 визначена вартість платної освітньої послуги за 2024-2025 в розмірі 34 600 грн (а.с.10).

Відповідно до договору купівлі продажу земельної ділянки від 01.02.2019 відповідач ОСОБА_2 здійснив продаж земельної ділянки для колективного садівництва вартістю 48 500,00 грн (а.с.31).

Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС від 13.01.2025 ОСОБА_2 є власником транспортних засобів автомобіля марки Nissan X-Trail, квадроцикла Motoleader ML 250 СBR, 250 (2021), автомобіля Peugeot Partner, 1560 (2012) (а.с.33).

Між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні його повнолітнього сина, який продовжує навчатися, до закінчення навчання чи досягнення останнім двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що повнолітній син ОСОБА_3 продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, і на час навчання перебуває на утриманні матері, його батько теж повинен надавати матеріальну допомогу на його утримання поки він продовжує навчання, а тому відповідач повинен сплачувати у користь позивачки аліменти на утримання сина на період навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз статей 199, 200СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання.

Позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, вказано про те, що при визначенні розміру таких аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до ч. 3 ст.12ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, якими стверджується його нездатність надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, чи які б вказували на його матеріальне становище, крім того не доведено факту припинення навчання сина у вище зазначеному навчальному закладі, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

При наявності інформації про рухоме майно, яке знаходиться у власності ОСОБА_2 позивачкою не надано виписок чи довідок, які б свідчили про доходи внаслідок користування таким майном чи витрати на утримання такого майна, що не дає підстав суду врахувати це при вирішенні спору та призначенні аліментів у максимальному розмірі.

Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також те, що відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, тому, з врахуванням постійного зростання цін та необхідності витрат на навчання, харчування, придбання одягу та інших необхідних життєвих витрат, рівності батьків у питанні участі в утриманні дитини, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 5000,00 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи з 20.05.2025, оскільки згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 81, 141, 279, 430 ЦПК України, ст.ст. 6, 7, 79, 141, 181, 182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатись, у розмірі 5 000,00 гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 20.05.2025 і проводити до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 на користь держави 1211,20 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий