Справа № 172/1718/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"16" липня 2025 р. суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області Філіппов Є.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла вищевказана позовна заява.

До позовної заяви представник позивачів ОСОБА_3 долучила клопотання про звільнення від сплати судового збору, обгрунтовуючи тим, що предметом позову є захист права власності, що унеможливлює позивачам вчинити певні дії, а саме внести відомості до державного реєстру речових прав. В подальшому отримати компенсацію за знищення цього нерухомого майна. На теперішній час місто Попасна Сіверськодонецького району Луганської області тимчасово окуповане РФ, про що свідчить зокрема віднесення цього населеного пункту до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376. Зазначені обставини унеможливлюють проведення об`єктивної оцінки ринкової вартості майна для визначення ціни позову та розміру судового збору, що підлягає сплаті позивачами. Для цілей визначення ціни позову та розміру судового збору позивачі намагалися сформувати електронну довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості з Єдиної бази даних звітів про оцінку, що ведеться Фондом державного майна України відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 17.05.2018 № 658. Однак, прикладний програмний інтерфейс Єдиної бази даних звітів про оцінку не дозволяє сформувати електронну довідку про оціночну вартість будь-якого об`єкта нерухомості, що розташований в місті Попасна Луганської області. У зв`язку з чим, при поданні позову позивачами, беручи до уваги вищевикладеніобставини, а також об`єктивну неможливість визначити характер та обсяг наявних пошкоджень спірного будинку, самостійно визначено ціну позову, що складає орієнтовну (приблизну) вартість пошкодженого будинку - 350000,00 грн., що вочевидь відповідає її дійсній вартості на теперішній час. Виходячи з наведеного, позивачам підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 % від ціни позову, що складає 3500,00 грн. Зазначена сума є занадто великою та обтяжуючою для позивачів, оскільки вони є особами непрацездатного віку, є внутрішньо переміщеними особами, винаймають житло. Оплата оренди житла та комунальних послуг є значною частиною їх витрат. Позивачі мають невеликий розмір доходу: пенсія за віком та допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, що підтверджується відповідними довідками. Тобто, позивачі не мають змоги сплатити ні повну суму судового збору і навіть її частину. Оскільки, сплата судового збору призведе до погіршення їх і так вкрай важкого становища. Це призведе до неможливості купівлі ліків та продуктів першої необхідності, які вкрай необхідні для забезпечення життєдіяльності позивачів. Просила суд звільнити позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сплати судового збору за подачу позовної заяви про визнання права власності.

Розглянувши клопотання, суд приходить до нижченаведеного.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом майнового характеру визнання права власності на нерухоме майно.

У відповідності до частини 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновийстан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній участині першійцієї статті.

Крім того, у відповідності до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» визначає перелік підстав щодо розстрочення або відстрочення сплати судового збору, зокрема, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом з цим, у ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Наведені позивачами доводи щодо звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, оскільки позивачами не надано суду належних доказів на підтвердження скрутного матеріального стану, який би унеможливлював сплату ними судового збору. Долучені довідки про доходи з Управління ПФУ в Попаснянському районі Луганської області та довідки про отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам не підтверджує неможливість сплати судового збору, а лише підтверджує отримання виплачених пенсій та допомог.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, позивачами у позовній заяві заявлено позовну вимогу майнового характеру про визнання права власності на майно. Оскільки позивачем вказана ціна позову, яка не відповідає дійсній вартості майна, яку неможливо встановити, тому що це майно знаходиться на тимчасово окупованій території, а судовий збір справляється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, розмір судового збору попередньо визначає суд, виходячи із мінімального розміру судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Суд вважає за доцільне надати позивачам строк для сплати судового збору у вказаному розмірі та надання суду доказів сплати судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 177 цього Кодексу, надасть суду підтверджуючий документ про сплату судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 вказаної статті).

Враховуючи необхідність сплати позивачами судового збору, суд вважає необхідним залишити позов без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 175-177, 185, 260-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В

У клопотанні позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власностізалишити без руху та надати позивачам строк для усунення недоліків шляхом подання документів, що підтверджують сплату судового збору, який становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Надати позивачам строк для усунення недоліків позову десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Є. Філіппов