Справа № 544/2507/24
пров. № 2/544/173/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючої судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду на вул. Соборна, 41 справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі ТОВ «ФК «Артеміда-Ф») звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту.

В обґрунтування позову вказано, що 29.10.2020 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №20. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та акцентована ОСОБА_1 29.10.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України) Заяви-формуляра про акцептування оферти №20 від 29.10 2020 про прийняття пропозиції ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. На підставі цього кредитного договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні на умовах, передбачених Договором позики №20 у розмірі 4 298,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених Договором позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 12.11.2020, базова процентна ставка складає 1,85% та процентною ставкою 2,5% за кожен день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії Договору позики. Кредитодавець свої зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та в строк визначені умовами Договору. Відповідач погасив проценти за користування кредитом в сумі 1192,65 грн. та проценти за прострочення, внаслідок чого оформив 12.11.2020 року пролонгацію кредиту, що передбачена п.п. 5.10. п. 5 Договору позики, та в подальшому продовжив користуватися коштами в розмірі 4 298,00 грн. ще на 15 днів, кінцева дата погашення кредиту 27.11.2020, що підтверджено Графіком платежів. В порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання: всього здійснив оплат на суму 1192,65 грн., сума останнього платежу 1192,65 грн., дата останнього платежу 12.11.2020, та припинив вносити платежі, передбачені умовами Договору позики, як повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом.

30.06.2021 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» уклали Договір факторингу №20210630-Ф/2, відповідно до якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги, в тому числі і до ОСОБА_1 .

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Договором позики станом на 25.10.2024 заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» становить 15 943,44 грн: а саме, залишок заборгованості за тілом 4 298,00 грн, залишок заборгованості по процентам за користування 1 192,65 грн., залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) 9 670,50 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн, інфляційне збільшення 782,29 грн (нараховано новим кредитором за період 28.11.2020 по 23.02.2022). Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №20 від 29.10.2020 у розмірі 15 943,44 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 7 000 грн.

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.11.2024 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

18.11.2024 ухвалою витребувано у АТ «Сенс Банк» інформацію про рух коштів, а саме перерахування коштів з рахунку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРЗА» на поточний/картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 протягом трьох банківських робочих днів, включно з дня оформлення по Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №20 від 29.10.2020 та інформацію про рух коштів, а саме надходження коштів на поточний/картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 протягом трьох банківських робочих днів, включно з дня оформлення Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №20 від 29.10.2020.

10.12.2024 року та 10.01.2025 на адресу Пирятинського районного суду Полтавської області надійшла інформація від АТ КБ «УНІВЕРСАЛБАНК» на виконання вищевказаної ухвали суду.

19.02.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки позов є безпідставним та необґрунтованим.

04.03.2025 року через електрону систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що твердження відповідача наведені у відзиві не відповідають дійсності.

В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.10.2020 року між ТОВ «ФК «ФОРЗА» та ОСОБА_1 підписано договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №20 в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті www.forzacredit.com.ua, що акцептована ОСОБА_1 29.10.2020 року. Відповідач підписав документ з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором f570826o (а.с. 8-11).

Відповідно до п. 5 умов договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №20, відповідачу надано кредит у розмірі 4298,00 грн., безготівковим шляхом на споживчі цілі, з кінцевим терміном погашення 12.11.2020, строком на 15 днів, з процентною ставкою 1,85% в день, процентною ставкою 2,5% за кожний день, яка застосовується у разі прострочення користування коштами поза межами строку дії договору (а.с. 8).

У п.1.6 зазначено платіжні реквізити позичальника № НОМЕР_1 (а.с.8).

Умовами договору визначено, що з усіх інших питань, що не врегульовані положеннями цього договору сторони керуються положеннями Правил, які є невід`ємною частиною цього договору, правила розміщенні на офіційному сайті товариства.

Представник позивача стверджує, що Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договором позики.

30.06.2021 між ТОВ «ФК «ФОРЗА» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було укладено договір факторингу № 20210630-Ф/2, відповідно до якого ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" набуло право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором №20 від 29.10.2021, боржником за яким є ОСОБА_1 (а.с. 12-18).

Набуття позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» права вимоги за зазначеним вище кредитним договором, боржником за яким є відповідач ОСОБА_1 , також підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з Реєстру прав вимог №1 до Договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021 (а.с.18), а також копією детального розрахунку заборгованості (виписки з особового рахунку) ОСОБА_1 (а.с.19).

Відповідно до вказаного вище витягу з Реєстру прав вимог №1 до Договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в загальному розмірі 5 490,65 грн., з яких: 4 298,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1 192,65 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 18).

Відповідно до копій платіжних доручень № 279, 282 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» сплатило ТОВ «ФК «ФОРЗА» 400000 грн. та 84618 грн. згідно договору факторингу №20210630-Ф/2 від 30.06.2021.

Згідно п.4 вказаного договору факторингу, перехід права вимоги відбувається з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги у формі, наведеній в Додатку № 1 до цього договору.

Згідно п.5.1.1 вказаного договору факторингу, клієнт зобов`язався в строк до 180 робочих днів з моменту набрання реєстром прав вимоги чинності передати Фактору документи, що підтверджують право вимоги, типовий перелік та вимоги до оформлення яких наведені в Додатку №2 до цього договору. Передача наведених у цьому пункті Договору документів підтверджується відповідним актом приймання передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін.

ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» 09.07.2021 за вих. №102/376 направило ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №20 від 29.10.2020 та 13.10.2021 за вих. 3241/248 направило відповідачу досудову вимогу про оплату заборгованості за вищевказаним договором.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмові формі. Якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно з ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно з вимогами ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За положеннями статті 12 згаданого закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.5 ч.1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлені судом фактичні обставини у справі, свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.

Відповідач зобов`язувався здійснити оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати щомісячних мінімальних платежів порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що отримані відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку первинному кредитору ТОВ «ФК «ФОРЗА» не повернуті, позивач ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» як новий кредитор, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, має право вимагати виконання боржником обов`язку з погашення заборгованості за кредитним договором, в свою чергу відповідачем не спростовано заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту і відсотками та визнано позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість у загальному розмірі 15 943,44 грн., з яких: 4 298,00 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту, 1 192,65 грн. залишок заборгованості по процентам за користування кредитом, 9 670,50 залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору ( нараховано за період з 01.07.2021 по 28.09.2021), 782,29 грн. інфляційне збільшення.

Щодо розподілу судових витрат у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно положень частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати (зокрема, витрати на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було сплачено за подання позову до суду судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 7).

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді судового збору, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правничої адвоката Бачинського Остапа Михайловича згідно з договором про надання правової допомоги №20241023-2К від 23.10.2024 розрахунку суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 РНОКПП (ІПН): НОМЕР_2 за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №20 від 29.10.2020 (а.с. 23-24, 24 зворотній бік).

Згідно з розрахунком суми судових витрат згідно з договором про надання правової допомоги №20241023-2К від 23.10.2024 позивачу адвокатом Бачинським О.М. було здійснено надання послуг професійної правничої допомоги щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на загальну суму 7 000 грн. (а.с. 24 зворотній бік).

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, обсяг документів, наданих позивачем до суду (матеріалів позовної заяви, додаткових пояснень у справі), розмір задоволених позовних вимог, дійшов висновку, що розмір вказаних судових витрат доведений позивачем і підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 142, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (, адреса 79013, м. Львів, вул. С. Бендери,87, оф.54) заборгованість за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 20 від 29.10.2020 в сумі 15 943 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок три) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (, адреса 79013, м. Львів, вул. С. Бендери, 87, оф. 54) витрати на сплату судового збору у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.07.2025.

Суддя О.О.Сайко