Провадження № 2/643/832/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Єрмакової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Харківської міської ради

про визнання права власності на нерухоме майно,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради (далі відповідач) в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 43,5 м.кв., загальною площею 64,6 м.кв.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те що, на підставі Договору дарування квартири від 28 грудня 1994 року позивач є власником трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , жилою прощею 43,5 кв.м, загальною площею 64,6 кв.м. Вказаний Договір дарування квартири був посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори. Після смерті батьків позивач вирішив зареєструвати право власності на квартиру на підставі Договору дарування від 28.12.1994 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На час укладання Договору дарування право власності на квартиру реєструвалося в органах БТІ, Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно на той час не було. 25 липня 2024 року позивач звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської рази із заявою про реєстрацію прав власності на квартиру на підставі Договору дарування, проте, отримав відмову з тих підстав, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 18.10.2024 року Московський районний суд м. Харкова вищевказану позовну заяву залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків. Встановив позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- документів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна на момент звернення до суду з даним позовом, і у випадку необхідності докази на підтвердження доплати судового збору;

- уточненої позовної заяви із зазначенням ціни позову.

28.10.2024 року на виконання вимог вищезазначеної ухвали позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 04.11.2024 року Московський районний суд м. Харкова прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі № 643/11786/24, вирішив здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 02.12.2024 року.

02.12.2025 року розгляд справи відкладено на 09.01.2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи.

09.01.2025 року підготовче засідання відкладено на 06.02.2025 року за клопотанням представника позивача.

05.02.2025 року представником позивача подано клопотання про витребування додаткових доказів у справі, а саме:

- витребувати у Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради належним чином засвідчену копію інвентаризаційної справи на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 ;

- витребувати у Харківського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії матеріалів укладення Договору дарування квартири від 28.12.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК Офеєвою Т.О., зареєстрованого у реєстрі за № 4-6002, а також належним чином засвідчену письмову інформацію про те чи розривався Договір дарування квартири від 18.12.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК Офеєвою Т.О., зареєстрований у реєстрі за № 4-6002 сторонами у нотаріальному порядку;

- витребувати у П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори:

- належним чином засвідчені копії матеріалів укладення Договору дарування квартири від 28.12.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК Офеєвою Т.О., зареєстрованого у реєстрі за № 4-6002;

- належним чином засвідчену письмову інформацію про те чи розривався Договір дарування квартири від 28.12.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК Офеєвою Т.О., зареєстрований у реєстрі за № 4-6002 сторонами у нотаріальному порядку;

- належним чином засвідчену письмову інформацію зі Спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- належним чином засвідчену письмову інформацію зі Спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, 05.02.2025 року представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності. Разом з цим, представник позивача просив суд клопотання про витребування додаткових доказів у справі задовольнити.

Ухвалою від 06.02.2025 року Московський районний суд м. Харкова оголосив у підготовчому засіданні перерву до 27.03.2025 року, в порядку ст. 84 ЦПК України витребував у Харківського обласного державного нотаріального архіву (61007, м. Харків, вул. Біблика, буд. 18) належним чином засвідчені копії матеріалів укладення Договору дарування квартири від 28.12.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК Офеєвою Т.О., зареєстрованого у реєстрі за № 4-6002, а також належним чином засвідчену письмову інформацію про те чи розривався Договір дарування квартири від 18.12.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК Офеєвою Т.О., зареєстрований у реєстрі за № 4-6002 сторонами у нотаріальному порядку. Разом з цим, суд в порядку ст. 84 ЦПК України витребував у Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Павлівський, буд. 4) належним чином засвідчену копію інвентаризаційної справи на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 .

13.02.2025 року від Комунального підприємства «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, на виконання ухвали суду від 06.02.2025 року, надійшли витребувані документи.

26.03.2025 року представником позивача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

27.03.2025 року підготовче засідання відкладено на 30.04.2025 року у зв`язку з неявкою учасників справи.

25.03.2025 року від Комунального підприємства «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, на виконання ухвали суду від 06.02.2025 року, надійшла копія супровідного листа.

01.04.2025 року від Харківського обласного державного нотаріального архіву, на виконання ухвали суду від 06.02.2025 року, надійшли витребувані документи.

01.04.2025 року від Харківського обласного державного нотаріального архіву, на виконання ухвали суду від 06.02.2025 року, надійшла відповідь.

14.04.2025 року від П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла інформація по справі.

16.04.2025 року від П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла копія спадкової справи № 1219/2002 заведеної після смерті ОСОБА_2 .

30.04.2025 року представником позивача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 4273-IX від 26.02.2025 змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова.

Ухвалою від 30.04.2025 року Салтівський районний суд міста Харкова закрив підготовче провадження та призначив справу № 643/11786/24 до судового розгляду по суті на 11.06.2025 року.

18.06.2025 року представником позивача подано клопотання про долучення доказі у справі.

11.06.2025 року судове засідання відкладено на 01.07.2025 року.

У судовому засіданні 01.07.2025 року позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити їх.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 01.07.2025 року після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 11.07.2025 року.

У судовому засіданні 11.07.2025 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 14), батьками якої записані: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1993 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира за адресою АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

28.12.1994 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено Договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Офеєвою Т.О. і зареєстрований у реєстрі за № 4-6002, на підставі якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували, а ОСОБА_1 прийняла у дар трикімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 , жилою прощею 43,5 кв.м, загальною площею 64,6 кв.м., корисною площею 64,6 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 168.

07.11.2002 року була заведена спадкова справа № 1219/2002 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

07.11.2002 року ОСОБА_3 звернулася до державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою, відповідно до змісту якої ОСОБА_3 зазначає, що після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається з грошових заощаджень з відсотками, невиплачених компенсацій та індексацій, що знаходяться у філії Ощадбанку № 6211/0290 Московського району м. Харкова на рахунку № НОМЕР_3 та у філії Ощадбанку № 290 м. Харкова на рахунку № 2881, спадкоємицею на яке є ОСОБА_3 , дружина спадкодавця. Спадщину ОСОБА_3 прийняла. Інших спадкоємців, передбачених законом немає. У зв`язку з цим, просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Конопацька О.Б. посвідчила, що на підставі ст. 529 ЦК України спадкоємницею майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 є його дружина, ОСОБА_3 , що мешкає за адресою АДРЕСА_2 . Спадкове майно , на яке видається це свідоцтво, складається з грошових заощаджень з відсотками, невиплачених компенсацій та індексацій, що знаходяться у філії Ощадбанку № 6211/0290 Московського району м. Харкова на рахунку № НОМЕР_3 та у філії Ощадбанку № 290 м. Харкова на рахунку № 2881, що належать спадкодавцю на підставі ощадних книжок, виданих на його ім`я.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 14096.

З листа П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори № 620/02-14 від 08.04.2025 року вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не заводилась.

25 липня 2024 року позивач звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської рази із заявою про реєстрацію прав власності на квартиру на підставі Договору дарування.

З матеріалів інвентаризаційної справи № 74 вбачається, що Договір дарування від 28.12.1994 року у Харківському міському бюро технічної інвентаризації» зареєстрований не був.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 74520941 від 09.08.2024 року позивачу відмовлено у проведенні реєстраційних дій. Підставою для відмови у проведені реєстраційних дій зазначено, що під час розгляду заяви здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав та в реєстрах до 2013 року направлено запит до органу, який відповідно до законодавства проводив реєстрацію права власності до 2013 року. Держаним реєстратором отримано листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації ХМР», яким повідомляє, що «згідно з наявними матеріалами інвентаризаційної справи реєстрація права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року проведена Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло виданого 24.12.1993 Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду Р №5-94-10251; дублікат свідоцтва видано 30.01.2002 року. Розглянувши у сукупності заяву, документи заявника та інформацію КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР, реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 неможливо. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до п. 18 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Відповідно до листа Харківського обласного державного нотаріального архіву 28 грудня 1994 року за реєстровим № 4-6002 державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Тимофеєвою Т.О. було посвідчено договір дарування квартири. Договір посвідчено від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . У договорі зазначено, що предметом Договору дарування є квартира АДРЕСА_1 . У реєстрі для реєстрації нотаріальних дій № 4 під реєстровим № 6002, 6003, 6004 від 28.12.1994 року нотаріусом виконано запис про вчинення нотаріальної дії для ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , зміст дії «Договір дарування квартири, оцінкою 35 000 крб та 2 копії з нього на 2 стор.»

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 243 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Статтею 244 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що договір дарування на суму понад 500 карбованців, а при даруванні валютних цінностей на суму понад 50 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений. Договір дарування громадянином майна державній, кооперативній або іншій громадській організації укладається в простій письмовій формі. До договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 і цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , однак на теперішній час його право власності на вищевказану квартиру не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивач не може здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію його права власності на квартиру, що позбавляє позивача можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами ст. 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба у такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Враховуючи вищезазначене, оскільки позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за ним права власності на нерухоме майно, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 43,5 м.кв., загальною площею 64,6 м.кв.

З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 142, 259, 263 - 265 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 43,5 м.кв., загальною площею 64,6 м.кв.

3. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; АДРЕСА_3 ).

5. Відповідач: Харківська міська рада (; м. Харків, м-н Конституції, буд. 7).

Повне рішення складено 25.07.2025 року.

Суддя Н.В. Новіченко