справа № 334/3198/25
провадження № 2/619/1532/25
УХВАЛА

08 липня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

третя особа: ОСОБА_3 ;

третя особа: Орган опіки та піклування районного адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району;

третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району;

третя особа: Служба у справах дітей Солоницівської селищної ради,

Суть питання, що вирішується ухвалою.

22 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 квітня 2025 року ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

26 травня 2025 року ухвалою суду цивільну справу направлено за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області.

17 червня 2025 року справа надійшла до Дергачівського районного суду Харківської області.

18 червня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду справу. Залучено Службу у справах дітей Солоницівської селищної ради, яктретю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Призначено підготовче засідання на 12 год 00 хв 08.07.2025.

07 липня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Литвинець Ю.В. подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Литвинець Ю.В. клопотання про зупинення провадження підтримав та просив його задовольнити.

У підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кара Ю.М. заперечувала проти задоволення клопотання з тих підстав, що стороною відповідача не надано відповідних доказів на підтвердження клопотання та у справі бере участь представник відповідача.

У підготовчому засіданні третя особа ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Дослідивши матеріали справи та зміст клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положеннями ч.1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, звертаючись до суду з вказаним клопотанням, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Литвинець Ю.В. посилався на те, що з доданих відповідачем документів вбачається, що ОСОБА_2 перебуває у Збройних Силах України, які переведені на воєнний стан (довідка військової частини від 02.05.2025).

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 № 1849 від 02.05.2025, старший солдат ОСОБА_2 призваний по мобілізації, зарахований до списків особового складу та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 15.03.2022 по теперішній час.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, провадження № 61-9218св22, від 29 березня 2023 року, у справі № 756/3462/20, провадження № 61-7918св22.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

У постановах Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21, від 31.05.2023 у справі №160/1543/21 висловлено позицію про те, що для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі ЗСУ, оскільки не кожен структурний елемент в складі ЗСУ переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій, а у постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 756/3462/20, від 14.02.2024 у справі № 466/8799/22 висловлено правову позицію про те, що згідно з п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Ураховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенні клопотання представника відповідача та зупинення провадження у справі, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У цьому переліку відсутня така ухвала як ухвала про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі постановлена до ухвалення рішення суду по суті спору, а тому заперечення на цю ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можливо включити до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене у цій справі.

Аналогічні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18).

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 62, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Литвинця Ю.В. про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне судове рішення складено 11 липня 2025 року.

Суддя Є. А. Болибок