Справа № 521/6794/25
Провадження № 2/521/4329/25
У Х В А Л А

про необґрунтованість відводу судді

17 липня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Гриневич І.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Науменка Івана Федоровича про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Науменко Іван Федорович надав до суду заяву про відвід судді (яка була подана в електронному вигляді через систему «Електронний суд», та яка містить зазначення про те, що документ було сформовано в системі «Електронний суд» 16.07.2025 р., проте відповідну заяву було зареєстрована та подано судді 17.07.2025 р.) у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів. Вмотивовує свою заяву тим, що суд першої інстанції підірвав довіру з боку сторони Позивача, а тому продовження розгляду справи під головуванням судді Мазун І.А. порушує право Позивача на безсторонній суд. Зазначає, що станом на 16 липня 2025 року Хаджибейським районним судом міста Одеси підготовче провадження у даній справі не закрито, справу до розгляду по суті не призначено. Грубі порушення норм процесуального права, що полягають у безпідставному відкладенні розгляду справи, призвели до порушення суддею Мазун І.А. права Позивача на доступ до правосуддя, що є недопустимим, що є, на його думку, безумовною підставою для відводу судді у відповідності до ст. 37 ЦПК України.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, у відповідності до ст. 40 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з такого.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5ст. 36 ЦПК України).

Розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Науменка Івана Федоровича про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Ухвалою суду від 29.04.2025р. у даній справі відкрито позовне провадження, підготовче судове засідання призначено на 18.06.2025р. о 10:30 год.

Судом було надіслано на адресу відповідача судову повістку, однак конверт повернувся до суду без відмітки пошти про підстави повернення.

Стороною Позивача у строк, встановлений цивільним процесуальним законом, 10.06.2025р. подано клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 11.06.2025р. у задоволенні вказаного клопотання відмовлено з підстав відсутності технічної можливості проведення судового засідання у режимі відеоконференції та низької швидкості мережі Інтернет в суді.

Судом 18.06.2025р. відкладено підготовче судове засідання на іншу дату та час - 14.07.2025р. о 12:00 год. відомості про це містяться в довідці судового засідання.

Стороною Позивача до суду подано клопотання про опублікування на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик Відповідача у судове засідання на 14 липня 2025 року.

15.07.2025р. відкладено підготовче судове засідання на іншу дату та час, а саме 25.09.2025р. о 12:15 год. для належного повідомлення відповідача по справі.

Суд зазначає, що заява представника позивача про проведення підготовчого судового засідання, яке призначене на 14.07.2025р. 12.00год., у його відсутності, надійшла до суду 14.07.2025р. о 12.49год., тобто вже після відкладення підготовчого судового засідання.

При вирішенні питання про відвід судді, не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд виходить із того, що у разі незгоди з процесуальним рішенням суду сторона справи має можливість оскаржити його у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу судді Мазун І.А. з підстав, на які він посилається.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід..

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заявленого відводу суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 37, 38, 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Вважати заявлений представником ОСОБА_1 - адвокатом Науменком Іваном Федоровичем відвід головуючому судді Мазун Ірині Анатоліївні - необґрунтованим.

Передати заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мазун