21.07.2025 Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/7643/23
Провадження № 2/644/1531/25
У Х В А Л А

іменем України

21 липня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Ізмайлова І.К.,

за участю секретаря Книшенко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними та повернення нерухомого майна, -

встановив:

У провадженні Індустріального районного суду м. Харкова знаходиться вказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2023 задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти буд-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 задоволено клопотання представника позивача адвоката Мамедова Ельміра Агасі огли про призначення у справі судово-будівельної експертизи та зупинено провадження.

12 лютого 2025 до суду надійшло повідомлення про те, що судово будівельно-технічна експертиза № 7006 знята з проведення без виконання за матеріалами цивільної справи № 644/7643/23 оскільки рахунок вартості робіт по проведенню експертизи не сплачено, а додаткові матеріали до експертної установи не надійшли.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 поновлено провадження у справі.

03 квітня 2025 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відмовлено у задоволенні клопотання Єременко М.С. про закриття провадження у справі.

06 червня 2025 ОСОБА_1 подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат Мамедов Е.А. надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідач приватний виконавець Близнюков Ю.В. в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Кузнецова А.С. надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та участі відповідача.

Представник Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причину неявки суду не повідомила.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК у зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо до початку розгляду справи по суті подано таку заяву.

З огляду на викладене та на те, що розгляд цивільної справи по суті не розпочинався, позивач втратив інтерес до розгляду справи та просить залишити позовну заяву без розгляду, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача та залишити позовну заяву без розгляду.

У зв`язку з залишенням без розгляду позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця Близнюкова Ю.В., Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними та повернення нерухомого майна то суд доходить висновку про відсутність підстав до доцільності продовження заходів забезпечення позову і тому скасовує заходи забезпечення позову застосованих ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2023 задоволено заяву позивача про

забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), вчиняти буд-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи 08 липня 2025 представник відповідача приватного виконавця Близнюкова Ю.В. адвокат Кузнецова А.С. через систему «Електронний суд» подала суду клопотання від 07.07.2025 про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 59780,00 грн.

Заява вмотивована тим, що позивач вдався до умисних недобросовісних дій, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав, і здійснювані з видимістю реалізації таких прав, пов`язані обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь у справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Так з часу прийняття позову 16.10.2023 було призначено 10 судових засідань, які відкладалися у зв`язку зі зловживанням непроцесуальним правом позивача. 01.07.2024 за клопотанням позивача призначено судово-будівельну експертизу, яку було знято з виконання експертною установою 12.02.2025, а отже позивач навмисно заявляв клопотання про призначення експертизи з метою затягування часу розгляду справии діяв несумлінно, не добросовісно користувався наданими йому законом правами, і такі дії виявились лише видимістю реалізації таких прав. Крім того ОСОБА_1 вже раніше звертався з аналогічним позовом і йому було відмовлено у його задоволенні внаслідок неналежного складу відповідачів. В цій же справі предмет та підстави позову є аналогічними, він лише додатково зазначив відповідачем ОСОБА_2 , а отже подавши аналогічний позов з тим самим предметом і з тих самих підстав порушив принцип добросовісності у цивільному судочинстві та затягує розгляд справи, оскільки подав штучний позов не з метою захисту своїх прав, а з іншою метою, накладення арешту на майно ОСОБА_2 .

Отже вважала, що відповідно по п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України позивач зловживав процесуальним правом поданням завідомо безпідставного позову, за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер і в силу ч. 9 ст. 141 ЦПК України, суд має право покласти на позивача судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору.

На підтвердження понесених витрат до клопотання стороною відповідача надано копію договору надання правової допомоги від 08.11.2023, копію додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 08.11.2023 відповідно до якої сторони погодили, що гонорар за надання адвокатських послуг за договором про надання правової допомоги б/н від 08.11.2023 складає 59780,00 грн. з урахуванням вже сплаченого авансового платежу у розмірі 8780,00 грн., який підлягає сплаті клієнтом протягом п`яти днів на реквізити Об`єднання з дати затвердження додаткової угоди до договору про надання правової допомоги б/н від 08.11.2023 та виставлення об`єднанням рахунку клієнту у розмірі 51000, 00 грн, рахунок від 15.05.2024 до договору про надання професійної правової допомоги від 08.11.2023 з урахуванням додаткової угоди від 14.05.2024 до договору, платіжку інструкцію № 90 від 15.05.2024 на суму 5100,00 грн., платіжну інструкцію № 95 від 09.11.2023 на суму 8780,00 грн., акт виконаних робіт від 07.07.2025 в якому зазначено перелік виконаних робіт адвокатом, а саме ознайомлення з матеріалами справи № 644/7643/23 позовною заявою з додатками та збір, узгодження правової позиції з клієнтом, аналіз та підготовка матеріалів для подання відзиву по справі, подання відзиву по справі, узгодження позиції з клієнтом щодо заперечення про витребування доказів у приватного виконавця Близнюкова Ю.В. матеріалів виконавчого провадження № 58611944, підготовка та подання до суду заперечення про витребування доказів у приватного виконавця Близнюкова Ю.В. матеріалів виконавчого провадження № 58611944, заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, узгодження позиції з клієнтом щодо заперечення (відповідь на відзив), підготовка та подання до суду заперечення (відповідь на відзив), клопотання про прискорення розгляду справи, клопотання про зловживання процесуальними правами, клопотання про участь у судовому засідання у режимі відеоконференції, заяви про розгляд справи без участі представників від 13.11.2023, 15.04.2024, 20.05.24, 03.04.2025, 14.05.2025.

17 липня 2025 представник позивача адвокат Мамедов Е.А. надав заперечення в якому просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Кузнецової А.А. від 07 липня 2025 про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на професійну правовому допомогу у розмірі 59780,00 грн. Вважає, що суму договору завищено, надані квитанції від 09.11.2023 на суму 8780,00 грн. та від 15.05.2024 на суму 5100,00 грн. викликають сумніви, а щоб переконатися в їх справжності, необхідно підтвердження з ПАТ «Укргазбанк» та «Укрсиббанк» про проведені транзакції.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне…

Клопотання про стягнення з позивача ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 59780,00 грн. подано до суду з підстав передбачених ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка регулює розподіл судових витрат у закінчення розгляду справи судовим рішенням про задоволення позову , відмови у задоволенні позову або часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги на рахунок держави.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, ст.13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантоване ст.ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

За ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Таким чином, за змістом ч. 5 ст.142 ЦПК України стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Отже, нормою ч. 5 ст. 142 ЦПК України, передбачено право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах ВС від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Така ж позиція висловлена у п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а саме, що в разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити

вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Як, вбачається з матеріалів справи представник ОСОБА_4 адвокат Кузнецова А.А. подала відзив на позовну заяву з додатками, клопотання про уточнення відзиву, клопотання про заперечення витребування доказів, заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (від 13.11.2023, 04.12.2023), заперечення (відповідь на відзив), клопотання про прискорення розгляду справи, клопотання про зловживання процесуальними правами, заяву про участь у розгляді справи, як представника Близнюкова Ю.В. в режимі відеоконференції, клопотання про розгляд справи без участі представника та відповідача від 13.11.2023, від 04.12.2023, від 24.01.2024, від 11.03.2024, від 03.04.2024, від 15.04.2024, від 20.05.2024, від 28.06.2024, клопотання про стягнення судових витрат.

Позивач, звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 12.06.2020 у справі № 906/775/17, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Наявність порушених, не визнаних або оспорених прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, та визначення осіб, якими такі права були порушені, встановлюється судом за наслідками розгляду справи по суті на підставі наданих сторонами доказів.

Разом з тим, суд зазначає, що розгляд даної справи по суті не розпочато, станом на час подання заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду, суд не заслуховував пояснення сторін, не досліджував доказів, та не давав їм оцінку, що унеможливлює дійти висновку судом щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позову.

А тому, подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду без викладення мотивів вчинення даної процесуальної дії, не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Суд може вирішити питання про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, якщо відповідач таку вимогу заявив і навів доводи щодо необґрунтованих дій позивача, які спричинили такі витрати. Необхідність понесення витрат має бути у причинному зв`язку із необгрунтованими діями позивача, внаслідок яких вони настали, і не можуть пов`язуватись лише з фактом звернення з позовом, який відповідач вважає необґрунтованим.

З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача, як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст.142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється особлива форма цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 26 вересня 2018 року по справі №148/312/16-ц, у постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17, у постанові від 14.01.2021 року у справі № 521/3011/18.

Причини неявки позивача в засідання, на яких наголошує представник відповідача, не визнавались судом як зловживання процесуальними правами. Заходи процесуального примусу до позивача за неявку в судові засідання не застосовувались.

Крім того, суд зважує, що позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, приймає участь у бойових діях, що на думку суду беззаперечно вплинуло на виконання ним клопотання експерта з оплати вартості експертних досліджень, надання додаткових матеріалів, а також присутності при експертних дослідженнях позивача чи його представника, який проживає в іншому регіоні України.

Щодо твердження про свідомі недобросовісні дії позивача при подачі позовної заяви з тим самим предметом і з тих самих підстав, то суд зауважує, що вказане питання вирішено при підготовчому розгляді і у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_5 відмовлено.

Як зазначалось вище ухвалою суду від 16 жовтня 2023 задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти буд-які дії, спрямовані на відчуження спірної квартири. Вказана ухвала суду не оскаржена в апеляційному порядку і відповідачем не надано доказів, що дійсною причиною звернення до суду було намагання ОСОБА_1 накладення арешту на майно ОСОБА_2 .

Отже суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу виникли у відповідача не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації відповідачем своїх процесуальних прав, зокрема, представництво адвокатом його інтересів у суді.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи в межах заяви про розподіл судових витрат, суд вважає, що представником відповідача не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача чи зловживання його процесуальними правами були здійснені в ході розгляду справи, а тому відсутні підстави для стягнення з позивача витрат відповідача на правову допомогу, оскільки звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 13, 43, 257-261, 137, 141, 142, 158, 352-354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними та повернення нерухомого майна залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2023 року у вигляді заборони ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), вчиняти буд-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Відмовити представнику відповідача приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича, адвокату Кузнецовій Алісі Андріївні у задоволенні клопотання про стягнення з позивача ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: І.К. Ізмайлов