Справа № 539/3042/23
Провадження № 2/539/17/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

установив:

07 липня 2023 року до суду звернулася позивачка ОСОБА_5 з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила стягнути з ОСОБА_2 кошти як компенсацію 1/2 частини вартості проведеного в 2005 році водогону, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , є власником 11/20 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , з відповідною часткою господарських будівель за тією ж адресою. Початково право власності у неї виникло на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 1977 року. В подальшому між нею та іншим співвласником вказаного домоволодіння ОСОБА_2 було укладено та нотаріально посвідчено Договір про зміну часток, згідно умов якого за нею визначено право власності на 11/20 частин вказаного домоволодіння, у власності ж відповідача залишилось 9/20 частин цього ж домоволодіння.

Вказаний договір було належним чином посвідчено та зареєстровано, а відомості про такий розподіл часток внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що об`єктивно підтверджується відповідним Витягом №41947140 від 07 серпня 2015 року.

Крім того на підставі рішення Лубенської міської Ради від 27 листопада 2009 року позивачка є власницею земельної ділянки площею 0,0602 га, розташованої по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням земельної ділянки «Для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Протягом 2005 року за взаємною згодою всіх співвласників домоволодіння ними було проведено водогін, при цьому кошти були витрачені обома співвласниками в рівних частинах. За проектом водогін заходив в будинок позивача через частину домоволодіння, належну Відповідачу.

Листом від 01 червня 2021 року відповідач повідомив позивача про здійснення ремонтних робіт вказаного водогону, який забезпечував водою в цілому весь будинок, та «порадив потурбуватись про своє водопостачання, відновивши його за межами його приватної земельної ділянки».

Оскільки забезпечення житла водою є одним з основних вимог нормального проживання в ньому, маючи велику сім`ю, в т.ч. неповнолітнього онука (2009 р.н.) позивачка негайно розпочала роботи по забезпеченню свого житла окремим водогоном.

Протягом літа 2021 року нею за свої власні кошти було проведено окремий водогін в належну їй частину домоволодіння, на що нею було витрачено 19063 (дев`ятнадцять тисяч шістдесят три) гривні, при цьому спільно проведений в 2005 році водогін залишився в власності та користуванні виключно відповідача.

Оскільки нею за спільною згодою з відповідачем були вкладені її особисті кошти в будівництво зазначеного водогону, який залишився у володінні, користуванні та розпорядженні виключно відповідача, позивач вважає, що має право на отримання справедливої компенсації витрачених коштів. Проте, через незгоду відповідача змушена звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 24.07.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

14.08.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Чабаненка В.О., відповідно до якого просить позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без задоволення. Відзив мотивований тим, що влітку 2021 року позивачем було проведено окремий водогін в належну їй частину домоволодіння, але залишився в її користуванні і первинний водогін, який сторони проводили спільно. Він не демонтований, а просто позивачем поставлена заглушка в її частині будинку. Після того як 28 липня 2015 року між сторонами був укладений добровільно договір про зміну часток у належному їм на праві часткової власності житловому будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та судового спору в 2021-2022 роках за порушення санітарно-гігієнічних та будівельних норм, відповідач ненав`язливо рекомендував потурбуватися про водопостачання позивачу до своєї частини будинку, визначитися в подальшому про альтернативний водогін поза межами його приватної земельної ділянки.

Ніякої заборони на користування водогоном ОСОБА_2 здійснював, просто вносив пропозицію, пораду, що не заперечується і позивачем, з огляду її вимогу від 30.09.2023 року. В липні 2021 року ОСОБА_5 обладнала відокремлену систему водопостачання до своєї частини будинку поза межами земельної ділянки відповідача, поставила заглушку на вході в свою частину будинку на спільний водогін. ОСОБА_2 не демонтував та й не має наміру демонтувати частину спільного водогону, який входить в частину будинку ОСОБА_5 . Виходить, що спільний водогін альтернативний.

Крім того зазначає, що позивач і відповідач користувалися водогоном 16 років, з врахуванням амортизації вартість його впала на третину. Беручи до уваги вищевикладені обставини, відповідач просить суд зважити на те, що позивачем не наведено аргументованих законних підстав про стягнення з нього грошових коштів за облаштування нового водогону до частини будинку позивача, позов надуманий, безпідставний, і відповідно позовна вимога про стягнення грошових коштів є безпідставною.

Ухвалою суду від 07.12.2023 року у справі за клопотанням представника позивача було призначено оціночно-будівельну експертизу та справу було направлено до Полтавського відділення ХНІДСЕ. На час проведення експертизи провадження в справі зупинено. На розгляд поставлено наступне питання: Яка ринкова вартість на час проведення експертизи системи водогону, яким в 2005 році було обладнано в цілому житловий будинок АДРЕСА_1 ?

07.06.2024 року до суду надійшов Висновок експерта №20 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи. Відповідно до якого ринкова вартість системи водогону, яким в 2005 році було обладнано житловий будинок АДРЕСА_1 , складає 15980 грн.

10.06.2024 року ухвалою суду було поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

11.07.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої враховуючи висновок експерта №20 від 31.05.2024 року, просить стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину вартості водогону, а саме 7990,00 грн та судові витрати по справі.

Ухвалою суді суд 11.07.2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 про уточнення позовної заяви було прийнято судом до розгляду. Визначено, що в подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про уточнення позовної заяви.

26.07.2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого просив позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без задоволення. Відзив мотивований тими доводами, що і у попередньо поданому відзиві. Окрім того, зазначено, що в 2005 році водогін проводився до чотирьох домоволодінь, вносили грошові кошти чотири домоволодіння, тому відшкодування не тягне й на шосту частину суми, яку просить позивач.

Що стосується висновку судово оціночної будівельної експертизи №20 від 31.05.2024 року, то представник відповідача зазначає, що до нього необхідно віднестися критично, так як він не відображає витрат на облаштування водогону до будинку АДРЕСА_1 з наступних підстав: по-перше викликає сумнів вибір експерта методики обрахування вартості водогону, начебто витратно методичний підхід вибраний вірно, але чомусь вартість водогону обраховується в відсотковому відношенні від вартості житлового будинку, а не шляхом обрахування прямих витрат при облаштуванні водогону вартість будматеріалів та проведених робіт з врахуванням зносу. З даного методу виходить, що водогін підведений до хати мазанки і водогін підведений до цегляного будинку відрізняються в рази, хоча матеріали і роботи для обох водогонів однакові; по-друге в експертизі вказана загальна вартість зовнішнього та внутрішнього водогону, що не відповідає позовним вимогам, в яких мова йдеться про зовнішню частину водогону; по-третє експерт вибрав спрощений шаблонний метод оцінки вартості, застосувавши шаблон оцінки домоволодіння і взявши від нею відсоток водогону, що не відображує реальної оцінки вартості водогогону.

Окрім того, відповідач просить суд зважити на те, що позивачем не наведено аргументованих законних підстав про стягнення з нього грошових коштів за облаштування нового водогону до частини будинку позивача, не надано належних допустимих, достатніх доказів того, що ОСОБА_2 перекривав чи відключав воду до будинку ОСОБА_5 і вона була змушена робити новий водогін.

Ухвалою суду від 20.08.2024 року по справі було зупинено провадження у зв`язку зі смертю позивачки, до залучення до участі у справі правонаступника.

03.03.2025 року ухвалою суду було поновлено провадження у справі за клопотанням представника позивача та призначено підготовче судове засідання.

30.04.2025 року ухвалою суду було залучено до участі у вищевказаній справі, правонаступника позивача шляхом заміни позивача ОСОБА_5 на її правонаступника ОСОБА_4 .

Ухвалою суду 05.05.2025 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 08.07.2025 року позовні вимоги викладені в уточненій позовній заяві підтримав та просив їх задовільнити в повному обсязі з мотивів викладених в матеріалах справи.

В судовому засіданні 08.07.2025 року представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав думку свого представника та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 08.07.2025 року свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона домовилася з відповідачем стосовно проведення водогону. Вони запропонували іншим сусідам і ОСОБА_5 , але вона сказала, що ОСОБА_7 не хоче копати яму у себе у дворі. Вона була організатором, збирала кошти на проведення водогону. Воду проводили в чотирьох - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . На той час ОСОБА_7 не приймав участі в його проведенні. ОСОБА_12 пробивав, ясу копав, все це робив її чоловік із Ступкою. ОСОБА_11 тільки платив кошти. Їй це відомо, так як, вона збирала кошти. У них були лише усні претензії до ОСОБА_11 , що він нічого не робив.

В судовому засіданні 08.07.2025 року свідок ОСОБА_13 пояснив, що на той час коли вони проводили воду, то ОСОБА_7 участі в цьому не брав. Траншею та колодязь він з відповідачем копали самі. За проведення водопроводу платила ОСОБА_5 документацією займалася його жінка та відповідач. Йому не відомо чи були претензії у відповідача до позивача. Водопровід проводило чотири сім`ї.

Суд, вислухавши думку учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.1977 року, виданого державним нотаріусом другої Лубенської державної нотаріальної контори Ставицькою Л.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №1260, ОСОБА_5 отримала спадщину на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (а.с.4).

Відповідно до Договору про зміну розміру часток та порядок володіння та користування спільним майном від 28.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Полтавської області Стромко І.В. та зареєстрованого в реєстрі за №595, ОСОБА_5 з іншими співвласниками домовилася про зміну розміру часток у належному їм на праві спільної часткової власності житловому будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 : згідно з відомостями, викладеними у довідці, виданій ПП «Бюро послуг та консультацій» 25.05.2015 року за №1600, у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_5 знаходяться: житловий будинок «А-1» - коридор 2-1 пл.3,8 кв.м, кімната 2-3 пл.9,4 кв.м, кімната 2-2 пл.15,9 кв.м; в прибудові «а-1» - кухня 2-6 пл.11,5 кв.м; в прибудові «а-4» санвузол 2-5 пл.3,8 кв.м.; в житловій прибудові «А1-1» кімната 2-4 пл.10,6 кв.м, загальною площею 55,0 кв.м; гараж-сарай «Н», сарай «Б», сарай «Ж», вбиральня «Е», гараж «К», літній душ «З», огорожа №5, хвіртка №6, 1/2 частина огорожі №3, огорожа №7, вимощення І, що становить 11/20 частини домоволодіння (а.с.5-6).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №41947140 від 07.08.2015, ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить 11/20 частка житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

14 липня 2021 року ОСОБА_5 було видано Дозвіл №50 на влаштування водопостачання закритим способом за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).

01.06.2021 року ОСОБА_5 надійшло повідомлення ОСОБА_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_2 планує земельні роботи на своїй приватизованій ділянці і тому попереджає, що з 01.07.2021 року припиняє водопостачання до її частини житлового будинку тому, що труби на водопостачання проходять по його приватизованій земельній ділянці на якій і будуть відбуватися земельні роботи і тому радить їй потурбуватися про своє водопостачання, відновивши його за межами його приватної земельної ділянки (а.с.10).

Технічними умовами на водопостачання житлового будинку, визначено водопостачання та водовідведення житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.11-15).

Відповідно до кошторису по монтажу водопроводу по АДРЕСА_1 , виконання робіт з прокладення нового водопроводу коштувало 16500,00 грн (а.с.16-17).

30.09.2022 року ОСОБА_5 направила на адресу ОСОБА_2 вимогу про сплату на її ім`я поштовим переказом 9531,00 грн, як компенсацію 1/2 частини понесених витрат на обладнання нового водопроводу (а.с.18).

Згідно з Висновком експерта №20 від 31.05.2024 року за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи. Відповідно до якого ринкова вартість системи водогону, яким в 2005 році було обладнано житловий будинок АДРЕСА_1 , складає 15980 грн (а.с.80-90).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.07.2024 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.108).

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2025 року, посвідченого державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. та зареєстрованого в реєстрі за №330, ОСОБА_4 отримав спадщину після померлої ОСОБА_5 , яка складається з 11/20 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд номер АДРЕСА_1 (а.с.118).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №413578966 від 17.02.2025, ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить 11/20 частка житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.119).

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.02.2025 року, посвідченого державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. та зареєстрованого в реєстрі за №331, ОСОБА_4 отримав спадщину після померлої ОСОБА_5 , яка складається з земельної ділянки площею 0,0602 га, кадастровий номер :04:040:0019, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.120-121).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №413580213 від 17.02.2025 року, ОСОБА_4 на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0602 га з кадастровим номером :04:040:0019, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.121).

Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 358 ЦК України здійснення права спільної часткової власності право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

В судовому засіданні судом встановлено, підтверджено показами свідків, та не заперечувалося сторонами, що протягом 2005 року за взаємною згодою всіх співвласників вищезазначеного домоволодіння ними було проведено водогін, при цьому кошти були витрачені обома співвласниками ( ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ) в рівних частинах. За проектом водогін заходив в будинок позивача через частину домоволодіння, належну відповідачу. Було виготовлено технічні умови на водопостачання житлового будинку по водопостачанню за адресою: АДРЕСА_3 . Вищезазначеним водогоном на протязі 15 років користувалися сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_5 без перешкод. Договір про терміни користування водогоном сторони не укладали. Претензій один до одного немали.

Тобто, позивач та відповідач користувалися спільною системою водопостачання (водогоном), яка забезпечує подачу води до обох домоволодінь безтерміново.

В подальшому листом від 01 червня 2021 року відповідач ОСОБА_2 , після певного конфлікту між співвласниками, повідомив ОСОБА_5 про здійснення ремонтних робіт вказаного водогону, який забезпечував водою в цілому весь будинок, та «порадив потурбуватись про своє водопостачання, відновивши його за межами його приватної земельної ділянки». Цим листом попередив, про свої наміри, надавши час до 30.06.2021 року визначитися ОСОБА_5 з водопостачанням до своєї частини житлового будинку. При цьому на які терміни припинення водопостачання не вказував та не відновив його і в подальшому.

Протягом літа 2021 року ОСОБА_5 за свої власні кошти було проведено окремий водогін в належну їй частину домоволодіння, на що нею було витрачено певні кошти, при цьому спільно проведений в 2005 році водогін залишився у власності та користуванні виключно відповідача.

Позивач в обґрунтуванні позову зазначив, що оскільки за спільною згодою з відповідачем були вкладені особисті кошти в будівництво в 2005 році водогону, який залишився у володінні, користуванні та розпорядженні виключно відповідача, позивач вважає, що має право на отримання справедливої компенсації витрачених коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, оскільки сторони спільно користувалися системою водопостачання (водогоном), яка забезпечувала подачу води до обох домоволодінь, витрати на прокладення водогону були понесені обома сторонами, але після листа попередження відповідача про припинення надавання водопостачання до частини житлового будинку ОСОБА_5 , остання була вимушена провести окремий водогін в належну їй частину домоволодіння, на що нею було витрачено певні кошти, при цьому спільно проведений в 2005 році водогін залишився у власності та користуванні виключно відповідача, тобто, з огляду на те, що відповідач фактично користується водогоном 2005 року проведення, обґрунтованим є покладення на нього обов`язку компенсувати 1/2 частину вартості водогону відповідно до проведеної експертизи і тому позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно посвідчення серія НОМЕР_2 від 28.01.2021 року та довідки серії 12 ААВ №095610 від 25.01.2021 року ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи (а.с.47-49).

У зв`язку з цим відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, позивачем ОСОБА_5 під час розгляду справи було сплачено 7572,80 грн судових витрат за проведення оціночно-будівельної експертизи, які у зв`язку з задоволенням позовних вимог позивача підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.4,12,13,28,76-82,223,247,258-259,263-265,268,272-273,352,354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовільнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1/2 частину вартості водогону, а саме 7990 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн 00 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 7572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн 80 коп.

Стягнути з Держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп, сплаченого за подання до суду позову згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 29.05.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Я.В.Просіна