Справа № 570/3393/25
провадження № 2/570/1736/2025
У х в а л а

16 липня 2025 року

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177, 184 ЦПК України при подачі цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

у с т а н о в и в:

покликаючись на неможливість продовження шлюбу та невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по утриманню їх неповнолітнього сина, неможливість дійти домовленості щодо місця його проживання, позивач у поданій через систему "Електронний суд" 10 липня 2025 року позовній заяві просить шлюб сторін розірвати; визначити місце проживання дитини з матір`ю; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10.07.2025 і до повноліття дитини; судові витрати покласти на відповідача.

10 липня 2025 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області позовна вимога про визначення місця проживання дитини виділена в самостійне провадження.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Ст.161 СК України передбачає, що, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Таким чином, позивач має надати докази того, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини, оскільки чинним законодавством України розгляд питання про місце проживання дитини, визначене за згодою батьків, в судовому порядку не передбачено, недопустимим є втручання суду у вирішення питання про місце проживання малолітньої дитини, визначене за згодою батьків дитини.

Крім того, ця позовна вимога не оплачена судовим збором.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначений Законом України "Про судовий збір". Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду становить 1 211 грн. 20 коп.

У зв`язку з тим, що реквізити заяви не додержані, суддя згідно ч.1 ст.185 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Якщо позивач виконає зазначені вимоги, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначені ч.1 ст.353 ЦПК України, якою не передбачено оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду такої ухвали. Відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Згідно з ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Кушнір Н.В.