Справа № 686/2466/25
Провадження № 2/686/2464/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу № 686/2466/25 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради

про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмельницької міської ради про визнання за нею права власності як за спадкоємицею 4 черги на майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову вказує, що 31.12.1995 року уклала шлюб із ОСОБА_2 , а 30.12.2009 року вказаний шлюб було розірвано, однак, сторони і надалі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З 2002 року проживали в Італії, мали спільний побут та бюджет, вели спільне господарство до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, єдиним претендентом на спадщину є позивач, як спадкоємець 4 черги, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. До складу спадкового майна серед іншого входила квартира АДРЕСА_1 , яка за рішенням суду у справі №686/8532/13-ц визнана відумерлою спадщиною. Також рішенням Віньковецького районного суду у справі №670/383/20 було встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю понад 5 років до дня відкриття спадщини, однак, в подальшому рішення було скасовано з огляду на наявність спору.

Проте, окрім квартири, яка визнана відумерлою спадщиною, до спадкового майна входить також і земельна ділянка в садівничому товаристві «Кристал» м. Хмельницький, кадастровий номер :34:001:0076 (3782) загальною площею 0,0966 га, яка належала ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від 17.12.2004 року. Саме для встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, набуття статусу спадкоємця 4 черги, визнання права власності на спадкове майно, позивач змушена звернутись із даним позовом.

31.01.2025 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

10.02.2025 року представником відповідача подано відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вважає, що є недостовірними твердження позивача, що вона є єдиним претендентом на спадщину. Оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.02.2017, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 12.04.2017 у справі № 686/19345/16-ц було відмовлено брату померлого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Крім цього, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.10.2015, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 16.12.2015 у справі №686/26753/14-ц відмовлено племінниці померлого ОСОБА_2 . ОСОБА_4 про визначення строку для подання заяви про прийняття спадщини. А посилання в позові на ту обставину, що сестри померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заявляли про свої права на спадщину, сприймаються критично, оскільки до позову не додано жодних документів, які б достовірно підтверджували що зазначені особи усунулись від права на спадкування, не прийняли спадщину, а також відмовились від її прийняття. Вказує також, що подаючи вперше заяву про прийняття спадщини, позивачка земельну ділянку в спадкове майно з невідомих причин не включила, що наводить на питання чи проживала вона взагалі з померлим однією сім`єю. Оскільки померлий набув права власності на спірну земельну ділянку, як свідчить надана копія договору дарування, у 2004 році, а шлюб між позивачкою та померлим було розірвано 30.12.2009, позивачка безсумнівно повинна була б знати про наявність права на земельну ділянку. Враховуючи зазначене, ще раз акцентує увагу суду, що на сьогодні відсутнє рішення суду, яке б встановлювало факт проживання позивачки однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 та рішення, яке б визнавало позивача спадкоємицею 4 ї черги, а, відповідно відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у даній справі.

18.03.2025 року справу призначено до слухання по суті та постановлено ухвалу про витребування доказів.

14.04.2025 року на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , яка долучена до матеріалів справи.

25.04.2025 року з Віньковецького районного суду надійшли матеріали цивільної справи №670/383/20.

Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просить задоволити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві заперечував проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд вважає за можливе слухати справу на підставі зібраних доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.12.1995 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2 , а 30.12.2009 року вказаний шлюб було розірвано.

Позивач вказує, що сторони і надалі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та з 2002 року проживали в Італії, мали спільний побут та бюджет, аж до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, позивач вказує, що вона є єдиним претендентом на спадщину, як спадкоємець 4 черги, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини.

До складу спадкового майна серед іншого входила квартира АДРЕСА_1 , яка за рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/8532/13-ц визнана відумерлою спадщиною.

Також рішенням Віньковецького районного суду у справі №670/383/20 було встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю понад 5 років до дня відкриття спадщини, однак, в подальшому рішення було скасовано з огляду на наявність спору.

Проте, окрім квартири, яка визнана відумерлою спадщиною, до спадкового майна входить також і земельна ділянка в садівничому товаристві «Кристал» м. Хмельницький, кадастровий номер :34:001:0076 (3782) загальною площею 0,0966 га, яка належала ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від 17.12.2004 року. Саме для встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, набуття статусу спадкоємця 4 черги, визнання права власності на спадкове майно, позивач звернулась із даним позовом.

Так, відповідно до довідки, наданої Садівничим товариством «Кристал» від 25.01.2025 р. ОСОБА_1 , як фактична дружина ОСОБА_2 . 1961 р.н., після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 стала членом Садівничого товариства «Кристал», сплачувала членські внески в товаристві, заборгованості по яких немає на цей час, обробляла та утримувала земельну ділянку під № НОМЕР_1 згідно генплану товариства, загальною площею 0,1000 га, яка рахувалась за ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 в червні 2024 року замовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) для індивідуального садівництва, отримавши кадастровий номер :34:001:3782 і уточнивши розмір земельної ділянки 0.0966 га.

Відповідно до п. 1 ч, 5 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2, 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до січня 2004 року тощо;при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідні враховувати правила ч. 2 ст. З СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитись на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом; до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим/мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо; якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зокрема про те, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжували проживати спільно в АДРЕСА_2 , підтверджується наступними доказами: письмовими показаннями свідків, які досліджувались Віньковецьким районним судом в цивільній справі №670/383/20, а саме: посвідченою Генеральним консульством України в Неаполі заявою ОСОБА_6 , яка доводилась сестрою ОСОБА_2 , про те, що ОСОБА_9 разом із нею лікувала ОСОБА_8 і доглядала його в Італії, проживаючи разом за адресою АДРЕСА_3 .

Заявою ОСОБА_5 , посвідченою старостою Летичівської селищної ради, про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2002 року по день смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявою ОСОБА_11 , посвідченою головою Болехівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2002 року по день смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявою ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2002 року по день смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в Джульяно-ін-Кампанья (провінція Неаполь), Генеральне консульство України в Неаполі випустило дозвіл повернення з Італії в Україну труни померлого громадянина України, ОСОБА_8 за бажанням дружини ОСОБА_7 . Копія додається.

ОСОБА_9 також здійснювала поховання ОСОБА_2 , що підтверджує довідка № 214 віл 23.04.2012 року, видана виконавчим комітетом Гречинецької сільської ради Летичівської району Хмельницької області.

Довідкою про сімейний стан, в якій зазначено, що на 20.03.2012 року в реєстрі постійного населення в Італії Джуліано Ін Кампані Провінція Неаполь зареєстрована сім`я на вул. Г.Гіант, ОСОБА_10 - чоловік та ОСОБА_9 - жінка.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_7 з ОСОБА_13 не менше 5 років до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджений належними та допустимими доказами, а тому є встановленим.

Так, ОСОБА_1 09.07.2020 р. звернулася до державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті ОСОБА_2 , на підставі ст. 1264 Цивільного кодексу України як особі, що проживала зі спадкоємцем однією сім`єю протягом не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Проте, державний нотаріус повідомленням № 458/02-14 від 09.07.2020 року, спадкова справа № 344/2012, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що заявником не доведено факт спільного проживання однією сім`єю на час смерті спадкодавця, і рекомендувала звернутись до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справі позовного провадження про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно не є необхідним, оскільки обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. У ній, зокрема, мають бути зазначені фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про право власності на спадкове майно, а лише підставою для вирішення такої справи.

При розгляді справ про право власності на спадкове майно (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спадкового майна, є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи не спростування права на спадкування, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення.

Відповідне судове рішення лише підтверджує наявність спадкових правовідносин, право позивача на спадкування, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання права на спадкування в порядку 4 черги, та як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним.

Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про право власності на спірне майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 року у справі №523/14489/15-ц).

Так, відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися за захистом свого майнового права та інтересу.

За таких обставин, на підставі викладеного, із врахуванням того, що суд встановив, ті обставини, що ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, має право на спадкування після смерті ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

При цьому суд критично оцінює заперечення представника відповідача на позов в тій частині, що є недостовірними твердження позивача, що вона є єдиним претендентом на спадщину, оскільки дане питання вже неодноразово було предметом розгляду в суді. Також припущення відповідача про те, що подаючи вперше заяву про прийняття спадщини, позивачка земельну ділянку в спадкове майно з невідомих причин не включила, що наводить на питання чи проживала вона взагалі з померлим однією сім`єю, -жодним чином не спростовує встановлені під час слухання справи факти та є необґрунтованими та безпідставними, тоді як відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування є обґрунтованим, а тому слід визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку в садівничому товаристві «Кристал» м. Хмельницький, кадастровий номер :34:001:0076 (3782) загальною площею 0,0966 га, яка належала ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від 17.12.2004 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265, ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1268, 1218 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , як спадкоємицею 4 черги, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку в садівничому товаристві «Кристал» м. Хмельницький, кадастровий номер :34:001:0076 (3782) загальною площею 0,0966 га, яка є власністю ОСОБА_2 , 1961 р.н., іпн НОМЕР_3 , відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 17.12.2004 р..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 03.07.2025 року.

Суддя