КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 759/15173/23

номер провадження 22-ц/824/7272/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_9.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3

на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року /суддя Петренко Н.О./

та на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року /суддя Петренко Н.О./

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про зміну черговості одержання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_5 , правонаступником якої в ході розгляду справи став ОСОБА_1 , з вимогами визнати ОСОБА_5 14.11.1954 року, спадкоємцем першої черги за законом, право на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у першій черзі.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено./т. 2 а.с. 96-97/

Не погоджуючись із рішеннями суду, представник позивача ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та додаткове рішення, ухвалити нове рішення, яким змінити черговість спадкування, визнавши право ОСОБА_1 на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги, та відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

На підтвердження вимог апелянт зазначила, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, проігнорувавши докази догляду ОСОБА_5 та позивача за ОСОБА_6 , зокрема, отримання засобів гігієни (березень-серпень 2021), придбання продуктів, організацію поховання (8400 грн) та встановлення пам`ятника (23000 грн). Неправильно оцінив свідчення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є упередженими через дружні стосунки з відповідачем і, за твердженням апелянта, придбавали йому цигарки та алкоголь. Не врахував безпорадний стан ОСОБА_6 , оскільки її здоров`я погіршувалося з 2021 року, а відповідач через власні хвороби фізично не міг її доглядати. Апелянт посилається на ч. 2 ст. 1259 ЦК України, стверджуючи, що позивач має право на спадкування у першій черзі, через тривалий догляд. Вказувала і на те, що суд першої інстанції неправомірно стягнув витрати на правничу допомогу, оскільки повноваження представника відповідача не підтверджені, додаткові угоди до договору не підписувалися позивачем, а акти приймання-передачі відсутні.

У відзиві представник відповідача ОСОБА_9 просив залишити рішення суду першої інстанції та додаткове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначив, що позивач не надав доказів тривалого догляду за ОСОБА_6 . Чеки з аптек і магазинів не підтверджують витрат на її користь, а переписка у Viber про оплату пансіонату не містить доказів переказів. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що відповідач постійно доглядав за дружиною, тоді як ОСОБА_5 відвідувала сестру раз на місяць, а позивача ОСОБА_1 бачили тричі. Безпорадний стан ОСОБА_6 не підтверджений медичними документами. Посилався на ст. 1258, 1261 ЦК України, ст. 137, 141 ЦПК України та правові позиції Верховного Суду (зокрема, постанова від 30.05.2019 у справі №346/1178/17). Вказував також, що витрати на правничу допомогу (8000,00 грн) обґрунтовані договором № 12/11/23 від 29.11.2023, додатковими угодами та платіжними документами. Доводи апелянта про відсутність повноважень представника є безпідставними, оскільки вони підтверджені ордером та договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , як її чоловік (шлюб укладено 05.12.1995, свідоцтво серії НОМЕР_1 ), є спадкоємцем першої черги (ст. 1261 ЦК України).

ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) була спадкоємцем другої черги як рідна сестра (ст. 1262 ЦК України), а позивач ОСОБА_1 , її син, є спадкоємцем п`ятої черги (ст. 1265 ЦК України).

Спадкове майно включає квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , приватизовану ОСОБА_6 30.03.2007 (свідоцтво НОМЕР_2).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 1216 ЦК України, про те, що спадкування - це перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємців. Стаття 1217 ЦК України передбачає спадкування за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що до першої черги належать, зокрема, той з подружжя, який пережив спадкодавця. Стаття 1259 ЦК України дозволяє зміну черговості спадкування за рішенням суду, якщо спадкоємець наступних черг протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував чи надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані.

Для зміни черговості спадкування відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України суд має встановити сукупність юридичних фактів: здійснення опіки (нематеріальні послуги, наприклад, спілкування); матеріальне забезпечення (придбання продуктів, ліків); надання іншої допомоги (прибирання, приготування їжі); тривалість таких дій; безпорадний стан спадкодавця, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Аналогічне викладено у правовій позиції Верховного Суду (постанова від 30.05.2019 у справі № 346/1178/17).

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивач не довів сукупність зазначених фактів. При цьому суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що ОСОБА_1 , як правонаступник у справі після смерті ОСОБА_5 може діяти лише в межах правонаступництва.

Позивач посилається на отримання ОСОБА_5 засобів гігієни для ОСОБА_6 у період з березня по серпень 2021 року (відповідь № 6982/35-01/22 від 12.07.2023). Однак п`ять місяців не є тривалим періодом, а після серпня 2021 року засоби гігієни отримувала соціальна працівниця, яка доглядала за ОСОБА_6 . Надані чеки з аптек, магазинів та квитанції Ощадбанку (а.с. 11, 14-19) не підтверджують, що витрати здійснювалися для ОСОБА_6 чи передавалися їй. Переписка у Viber (а.с. 31) про оплату пансіонату не містить доказів переказів на рахунок закладу, а лише вказує на перекази фізичній особі.

Позивач не надав медичних документів, які б підтверджували, що ОСОБА_6 була неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби через тяжку хворобу. Витяг з історії хвороби (а.с. 11) за період 11.03.2021-23.03.2021 не свідчить про тривалий безпорадний стан.

Організація поховання (накладна № 85 від 13.04.2022, 12540 грн, а.с. 30) та встановлення пам`ятника (накладна від 13.09.2023, 23000 грн, а.с. 58-59) не стосуються догляду за спадкодавцем за життя і не є підставою для зміни черговості.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (сусіди ОСОБА_6 ), які були допитані в суді першої інстанції підтвердили, що відповідач постійно доглядав за дружиною, готував їжу, прибирав, а вони допомагали по-сусідськи. ОСОБА_5 відвідувала сестру раз на місяць, а позивача бачили тричі. Свідки зазначили, що ні ОСОБА_5 , ні позивач не купували продукти і не доглядали за ОСОБА_6 .. Свідчення ОСОБА_10 (дружини позивача) суд першої інстанції обґрунтовано оцінив критично через її зацікавленість. Свідок ОСОБА_11 (соціальна працівниця) бачила ОСОБА_5 раз на місяць, що не підтверджує тривалого догляду. Доводи апелянта про упередженість свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (зокрема, про придбання ними цигарок чи алкоголю) є припущеннями, не підтвердженими доказами.

Позивач не довів, що ОСОБА_6 перебувала у безпорадному стані. Відсутність медичних документів, які б підтверджували тяжку хворобу чи неспроможність самостійно забезпечувати потреби, не дозволяє визнати цей факт. Твердження про хвороби відповідача не спростовують його здатність доглядати за дружиною, оскільки свідки підтвердили його активну участь у догляді.

Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів не спростовують висновків суду. Твердження про тривалий догляд не підкріплені належними доказами, а звинувачення свідків у упередженості ґрунтуються на припущеннях.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 підтвердив, що у ОСОБА_6 була соціальна працівниця, при чому первісний позивач у справі постійно проживала у м. Конотоп. Жодних розпоряджень щодо власності ОСОБА_6 не залишила.

Таким чином, апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги, як такі, що зводяться до переоцінки вже вірно оцінених судом першої інстанції обставин справи.

Отже, відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 346/1178/17, для зміни черговості спадкування необхідна сукупність юридичних фактів: тривалий догляд, матеріальне забезпечення, безпорадний стан спадкодавця, підтверджений медичними документами. Позивач не довів цих обставин, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Суд першої інстанції повно дослідив обставини, правильно застосував ст. 1259 ЦК України, ст. 137, 141 ЦПК України та врахував судову практику. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування рішень, передбачених ст. 376 ЦПК України.

Щодо додаткового рішення від 23.12.2024, апеляційний суд вказує на те, що стягнення 8000,00 грн витрат на правничу допомогу є обґрунтованим. Відповідач надав договір № 12/11/23 від 29.11.2023, додаткову угоду та платіжні документи, які підтверджують оплату послуг адвоката. Доводи апелянта про відсутність повноважень представника відповідача є безпідставними, оскільки повноваження підтверджені ордером (серія АА № 1572191 від 28.04.2025) та договором. Відсутність актів приймання-передачі не спростовує факту надання послуг, що відповідає практиці Верховного Суду (постанова від 27.05.2020 у справі № 755/8930/18). Розмір витрат є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаної роботи (ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді, покладаються на апелянта, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: