ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-1540/10
провадження № 6/753/358/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарем судового засідання Пічкур А.О.,

за участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 , в особі представинка - адвоката Короті Р.О., звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення від 17.12.2010 по справі № 2-1540/10 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору № 223367283 від 23.07.2008.

Вказана заява обґрунтована наступним. 17.12.2010 Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредитному договору № 223367283 від 23.07.2008 та про звернення стягнення на предмет іпотеки. 06.10.2011 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного судового рішення. Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні, виконавче провадження № НОМЕР_1, та 07.08.2019 державним виконавцем винесено постанову про повернення його стягувачу. 07.02.2024 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва сторону стягувача замінено на ОСОБА_1 . У відповіді на поданий запит Дарницький ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомив, що виконавчий документ № 2-1540/10 було повернуто, а матеріали виконавчого провадження були знищені. Однак було виявлено, що в реєстрі боржників Міністерства юстиції України містяться відомості про ОСОБА_2 як про боржника. Отже, для виключення з реєстру боржників відомостей про ОСОБА_2 як боржника на підставі ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» існує необхідність у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим і подана дана заява. Підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є те, що спір між стягувачем та боржником вирішено, зобов`язання про невиконання якого виносилося рішення суду, виконано. Виконання зобов`язання відбулося на підставі заяви про реструктуризацію зобов`язань передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, поданої на підставі п. 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

У судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Боржник - ОСОБА_2 не заперечував щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подану заяву та матеріали справ № 2-1540/10, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва по справі № 2-1540/10 від 17 грудня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 6 607 244,89 грн, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн; у рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на нерухоме майно: земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 000:90:242:0042, що розташована у АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - будівництво і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яке стане власністю іпотекодавця у майбутньому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Шевчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23 липня 2008 року за № 1025, зареєстрованого тим же нотаріусом у Державному реєстрі правочинів 23 липня 2008 року за № 3038532, за умовами якого ОСОБА_2 купив вищевказану ділянку ТОВ «СІРІУС ПЛЮС»; жилий будинок АДРЕСА_2 , побудований з цегли у 2005 року, загальною площею 344,00 кв.м., що складається: і з нежитлової площі 243,20 кв.м. та житлової площі - 100,80 кв.м. жилий будинок позначений за планом земельної ділянки літерою «А», спорудження № 1-4, розташований у АДРЕСА_3 , на вищевказаній земельній ділянці. Жилий будинок, що передається в іпотеку за даним договором, стане власністю іпотекодавця у майбутньому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Щелковим Д.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23 липня 2008 року за № 3038576, за умовами якого ОСОБА_2 купив вищевказаний жилий будинок у ТОВ «СІРІУС ПЛЮС».

Рішення суду набрало законноїсили та видано 06.10.2011виконавчий лист.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києвавід 25.01.2018 заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВІСТАР» Гук А.О., про заміну стягувача у виконавчому листі у цивільній справі № 2-1540/10 за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним задоволено, замінено стягувача у виконавчому листі, виданому 06.10.2010 року, у цивільній справі № 2-1540/10 з публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АВІСТАР».

На підставі договору № 08102021 купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 08.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР» та ОСОБА_1 , ТОВ «Фінансова компанія «АВІСТАР» передало, а ОСОБА_1 прийняла право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 223367283 від 23 липня 2008 року, стягнення за яким здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого 6 жовтня 2011 року Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 2-1540/10.

Довідкою від 23.11.2021 ОСОБА_1 підтвердила, що існуюча заборгованість за кредитним договором № 223367283 від 23.07.2008 погашена в повному обсязі після її реструктузирації в порядку, визначеному Законом України № 1381-9 від 13.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо споживчих кредитів наданих в іноземній валюті» на підставі заяви позичальника. Зобовязання за кредитним договором № 223367283 від 23.07.2008 виконане належним чином та є припиненим.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.02.2024 замінено стягувача у виконавчому листі, виданому 06.10.2011 року у справі № 2-1540/10 за позовом відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним - з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АВІСТАР» на ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 , стягувачем у яких було ТОВ «Фінансова Компанія «АВІСТАР» станом на час розгляду заяви в суді завершені.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

У доктрині процесуального права розмежовують дві групи підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню: процесуально-правові та матеріально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Разом з цим законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з ново виявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпними, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в справі № 824/2/22 від 21 грудня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Спеціальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань можуть бути встановлені у договорі чи іншому законі.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1381 проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. У разі визнання судом з цих підстав зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та в разі подання нової позовної заяви стороною справи, в якій було ухвалено рішення про визнання зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке рішення суду не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Норма пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1381 імперативно встановлює, що проведення реструктуризації зобов`язань відповідно до вказаного закону, є підставою для визнання судом виконавчого листа, виданого для примусового стягнення грошових коштів за рішенням суду, таким, що не підлягає виконанню відповідно до ст. 432 ЦПК України.

Отже, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є безумовним і невідворотним наслідком проведення реструктуризації відповідно до Закону № 1381.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки заявницею подано до суду довідку про припинення зобов`язань за кредитним договором № 223367283 від 23.07.2008, суд вважає наявними підстави для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353-355, 432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 2 - 1540/10, виданий Дарницьким районним судом міста Києва 06.10.2011 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору № 223367283 від 23.07.2008, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст ухвали складено та проголошено 02.07.2025.