Справа № 344/8784/24
Провадження № 2/344/491/25
15 липня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Татарінової О.А.,
секретаря Явецької Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади, -
В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.06.2025 року позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади задоволено частково. Стягнуто із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 ( десять тисяч) гривень 00 копійок. В задоволенні решти вимог відмовлено.

30.06.2025 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів про оплату витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач та представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні представник Державної казначейської служби України просила врахувати, що Бюджетний Кодекс України не передбачає відшкодування витрат на правничу допомогу, а тому витрати на правничу допомогу слід стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади.

25.06.2025 року до закінчення судових дебатів у справі представник позивача зробив заяву про подання доказів витрат на правничу допомогу.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.06.2025 року позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади задоволено частково. Стягнуто із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 ( десять тисяч) гривень 00 копійок. В задоволенні решти вимог відмовлено.

30.06.2025 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів про оплату витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписом п.3 ч.2 ст.141 цього Кодексу судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

16.04.2024 року між адвокатом Соботник В.Й. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правничої допомоги відповідно до якого адвокат зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу щодо представництва прав та законних інтересів ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої працівником правоохоронного органу в судах, правоохоронних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування, перед юридичними та фізичними особами.

Відповідно до п.4.1.-4.2. за надання правничої допомоги клієнт вносить адвокату винагороду (гонорар). Розмір гонорару підлягає погодженню сторонами та визначається за домовленістю сторін в акті про виконану роботу. Витрати (оплата послуг експертів, перекладача, нотаріуса, транспортні витрати тощо) оплачуються клієнтом на протязі 5 днів з моменту настання таких витрат.

25.06.2025 року між адвокатом Соботник В.Й. та ОСОБА_1 підписано акт виконаних робіт, з якого вбачається, що відповідно до договору про надання правничої допомоги від 16.04.2024 р. адвокат Соботник В.Й. особисто виконав наступний обсяг робіт по справі, а саме: надав відповідні консультації Захарчуку І.В. з приводу складання позовної заяви, надання пояснень по справі в судовому засіданні та надання відповідних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог; ознайомився з судовою практикою в даній категорії цивільних справ; склав позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади; особисто приймав участь в судових засіданнях Івано-Франківського міського суду, як представник позивача. Сторони не мають претензій один до одного з приводу виконаних робіт та їх оплати в розмірі 15000 гривень.

Згідно квитанції Івано-Франківської міської асоціації адвокатів від 30.06.2025 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Соботнику В.Й. за представництво в цивільній справі 344/8784/25 грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Верховний Суд в Постанові Касаційного цивільного суду у справі 711/1765/22 вважав помилковими висновки судів попередніх інстанцій про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких визначено пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до норм ЦПК України, безпосередньо з Державного бюджету України, або з органів державної влади, які позивач визначив як відповідачів, оскільки такі кошти підлягають стягненню з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 193/1132/22.

Тому, дослідивши матеріали справи, суд враховує, що особа має право на надання правничої допомоги, про такі витрати було заявлено при подачі позовної заяви та під час судових дебатів, заявлені витрати на правничу допомогу відповідають обсягу наданої адвокатом правничої допомоги та у відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , слід стягнути понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. (10 000,00 грн.*50 000,00 грн.= 0,2%; 0,2% * 15 000,00 грн. = 3 000,00 грн.)

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення у справі № 344/8784/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Татарінова