З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 червня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
Позивач через свого представника звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд надати їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона пропустила установлений законом строк для прийняття спадщини та у зв`язку з цим отримала від державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Грабевник О.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак позивач вважає, що вона пропустила установлений законом строк із поважних причин, оскільки її батько ОСОБА_4 та матір ОСОБА_3 , за життя, кожен окремо, склали заповіти, згідно з якими належну кожному з них частку квартири АДРЕСА_1 заповіли своєму онукові, тобто сину позивача у цій справі ОСОБА_5 , але такий у встановлений законом строк спадщину не прийняв, про що позивач дізналась, коли прийшла до нотаріальної контори з приводу вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті сина, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач у судове засідання не з`явилась, але її представник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за відсутності сторони позивача.
Представник відповідача про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 , батьком якої записаний ОСОБА_7 , а матір`ю - ОСОБА_8 , яка після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 та реєстрації 13 жовтня 1976 року шлюбу із ОСОБА_4 змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.13, 40).
Разом з тим, згідно Свідоцтва про укладення шлюбу від 20.03.1987 року, 20 березня 1987 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , якій після укладення шлюбу було присвоєно прізвище « ОСОБА_14 » (а.с.44).
Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1993 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.8).
Згідно Заповітів від 08.05.2013 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за життя, кожен окремо, зробили розпорядження на випадок своєї смерті, а саме належну кожному з них частку квартири АДРЕСА_1 , заповіли своєму онукові, тобто сину позивача у цій справі ОСОБА_5 (а.с.9,10,12).
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , який на день своєї смерті був зареєстрований разом зі своєю дружною ОСОБА_3 в належній їм квартирі АДРЕСА_1 (а.с.7,37).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день своєї смерті була зареєстрована сама у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.6,33).
Таким чином, як убачається з матеріалів справи, після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за вказаною вище адресою.
Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.09.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .
Як убачається зі змісту позову, позивач з метою прийняття спадщини, що відкрилась після смерті сина, звернулась до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Грабевник О.В. за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було встановлено, що ОСОБА_5 спадщину у встановлений законом строк не прийняв та не був зареєстрований разом із померлими на день відкриття спадщини за однією адресою, а тому у зв`язку з цим позивач написала заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що нею був пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини та для вирішення цього питання їй було рекомендовано звернутись до суду.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України, ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року по справі№591/1271/18 вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року по справі №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 року по справі №643/3049/16-ц, від 11.11.2020 року по справі №750/262/20, від 03.03.2021 року по справі №145/148/20.
У постанові від 28.03.2022 року по справі №750/2158/21 Верховний Суд зазначив, що поважними є такі причини пропуску строку: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.
Таким чином, як убачається зі змісту позову та матеріалів справи, позивач не звернулась у встановлений законом строк із заявою щодо прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері, оскільки вважала, що спадщину прийняв її, син на ім`я якого було складено заповіт, що об`єктивно завадило їй у визначений ЦК України строк звернутись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини та, що вказує на поважність причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та на наявність у зв`язку з цим підстав для задоволення позову, враховуючи при цьому також те, що при дослідженні спадкової справи №359/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , що надійшла до суду у порядку виконання ухвали суду в частині про витребування доказів, судом було встановлено, що спадщина після смерті матері позивача залишилась відкритою та ніким не прийнята, заяв про відмову від неї позивач не подавала та інші особи на зазначену спадщину не претендують.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.
Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк в 1 (один) місяць, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.