ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2025 року м. Херсон

Номер справи: 647/1614/21

Номер провадження: 22-ц/819/643/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача) Склярської І.В.,

суддів: Воронцової Л.П., Майданіка В.В.,

секретар Андреєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Бериславської окружної прокуратури на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 травня 2025 року (під головуванням судді Сікори О.О.), у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель ЛТД" про скасування заходів забезпечення позову за позовом Бериславської окружної прокуратури Херсонської області, в інтересах держави в особі Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мускатель, ЛТД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт», про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки, визнання недійсним (незаконним) наказів про надання ділянок, скасування державної реєстрації права власності та оренди земельних ділянок та припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності та оренди земельних ділянок,

встановив:

Короткий зміст вимог заяви

За інформацією наведеною у ЄДРСР, ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 30.06.2021 року ( суддя Кириленко М. ) відкрито провадження та призначено підготовче засідання у справі №647/1614/ 21 за позовною заявою керівника Бериславської окружної прокуратури Херсонської області, адреса: 74300, Херсонська область, м. Берислав, вул. 1 Травня, 233, в інтересах держави в особі Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, місцезнаходження: 74351, Херсонська область, Бериславський район, с. Милове, вул. Бериславська, 36, до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мускатель, ЛТД», місцезнаходження: 74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 36, ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , зареєстрована: АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , зареєстрований: АДРЕСА_4 ОСОБА_7 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ; третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт», місцезнаходження: 76002, м.Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 62, про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки, визнання недійсним (незаконним) наказів про надання ділянок, скасування державної реєстрації права власності та оренди земельних ділянок та припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності та оренди земельних ділянок,

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2021 року задоволено заяву керівника Бериславської окружної прокуратури Зіневича Д. про забезпечення позову. Суд ухвалив: Накласти арешт на земельні ділянки площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0248 та площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0249, які розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок .

В лютому 2025 року представник ТОВ «Мускатель ЛТД» Лапін К.А. звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області із заявою, в якій просить:

- скасувати арешт на земельні ділянки площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0248 та площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0249, які розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області;

- скасувати заборону державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0248 та площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0249.

В обґрунтування доводів заяви послався що у справі, яка. Справи, яка розглянута судом господарської юрисдикції та справою №647/1614/21 яка знаходилася в провадженні Бериславського районного суду Херсонської області є ідентичними, а тому посилаючись на норми ст. 158 ЦПК України, на думку заявника є підстави скасування забезпечення позову у зв`язку з відмовою Херсонській обласній прокуратурі, яка діяла в інтересах Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в задоволенні позовних вимог до ТОВ «Мускатель ЛТД».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 травня 2025 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МУСКАТЕЛЬ ЛТД» - Лапіна Кирила Анатолійовича про скасування заходів забезпечення позову, заінтересовані особи: Бериславська окружна прокуратура Херсонської області, Милівська сільська рада Бериславського району Херсонської області задоволено. Суд ухвалив:

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2021 року, а саме: скасувати арешт на земельні ділянки площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0248 та площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0249, які розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області; скасувати заборону державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0248 та площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0249.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Херсонська обласна прокуратура послалася на те, що оскаржувана ухвала винесена передчасно, з істотними порушеннями процесуальних норм та принципів, що регулюють забезпечення позову. Її залишення в силі призведе до тяжких наслідків для публічних інтересів потенційної втрати державою цінного майна без судового рішення по суті. Натомість поновлення арешту земельних ділянок до вирішення спору забезпечить дотримання законності та справедливості: збереже баланс інтересів сторін і гарантуватиме реальне виконання рішення суду в разі задоволення позову. А отже апелянт просить: ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20.05.2025 у справі № 647/1614/21 скасувати, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовити. Заходи забезпечення позову (арешт земельних ділянок і заборону вчинення реєстраційних дій) залишити в силі до вирішення справи по суті та набрання законної сили рішенням суду у справі № 647/1614/21

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції в обґрунтування ухвали про скасування заходів забезпечення позову заявив про втрату матеріалів справи № 647/1614/21 у зв`язку з бойовими діями на території Херсонської області. Втім, така обставина має вирішальне значення для визначення наявності або відсутності активного судового провадження, а отже, і для можливості здійснення будь-яких процесуальних дій, зокрема щодо скасування забезпечення позову.

Відповідно до статті 488 Цивільного процесуального кодексу України, втрачене судове провадження підлягає відновленню у разі його знищення або втрати, що має бути підтверджено відповідними документами та встановлено в установленому порядку. ЦПК не допускає можливості процесуального реагування суду на фактичні обставини без встановлення таких обставин належним чином у межах передбаченої законом процедури.

Водночас у справі, що розглядається, суд не здійснив жодного процесуального кроку, спрямованого на перевірку факту втрати матеріалів справи. Зокрема:- не направлено запит до Бериславського районного суду Херсонської області, де провадження було розпочате, не витребувано та отримано від вказаного суду справи за підсудністю;- не витребувано інформацію від територіального управління Державної судової адміністрації України про стан зберігання справи, де саме зберігаються або могли зберігатися матеріали справи № 647/1614/21;- не долучено жодного офіційного документа, що підтверджує знищення або втрату справи;- не ініційовано процесуального провадження з відновлення втраченої справи відповідно до положень статті 488 ЦПК України ; до матеріалів судового розгляду не долучено жодного документа, який би підтверджував неможливість відновлення провадження або підтверджував вичерпання судом заходів для пошуку справи

Таким чином, висновок суду про втрату матеріалів справи нічим не підтверджується, що суперечить вимогам об`єктивності судового розгляду та принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріпленому у статті 13 ЦПК України.

Суд зобов`язаний перевіряти доводи сторін щодо істотних процесуальних фактів на підставі належних доказів, а не лише оцінок або заяв учасників процесу. Неналежна перевірка таких фактів є істотним процесуальним порушенням і тягне за собою скасування відповідного рішення.

Апелянт вказує, що зазначене порушення прямо вплинуло на висновки суду щодо необхідності скасування забезпечення позову, оскільки саме твердження про втрату матеріалів справи було ключовим аргументом, на підставі якого суд дійшов висновку про припинення провадження та відсутність актуальності арешту земельних ділянок. Таким чином, необґрунтоване визнання справи втраченою без належної перевірки спотворює підхід суду до оцінки фактичних і правових підстав забезпечення позову.

У результаті бездіяльності суду в частині перевірки місцезнаходження справи було створено уявну підставу для припинення процесуальної дії - скасування арешту земельних ділянок. Тим самим фактично створено ситуацію процесуальної підміни: арешт скасовано не тому, що зникли підстави для забезпечення позову, а лише тому, що суд не з`ясував, де перебуває справа і що з нею сталося. Таким чином, суд допустив істотне процесуальне порушення, не вживши заходів до витребування та перевірки наявності матеріалів справи, у зв`язку з чим ухвала ґрунтується на неперевірених і недоведених припущеннях, що суперечить принципам правової визначеності, законності та належного судочинства. Це порушення вплинуло на обґрунтованість судового рішення і має наслідком його скасування як постановленого без належної фактичної бази.

Щодо твердження про відсутність наміру звернення прокуратури до суду та незаінтересованості в захисті прав держави. Як зазначено судом першої інстанції, прокурор під час розгляду заяви про скасування забезпечення позову повідомив, що не має наміру звертатися до Великоолександрівського районного суду з таким позовом. Суд першої інстанції розцінив таку позицію як відсутність заінтересованості органу прокуратури в подальшому захисті прав держави у цій справі, предметом якої є спір щодо зазначених земельних ділянок. На підставі цього суд зробив протиправний висновок, що підстави для застосування забезпечення позову відпали адже позивач не ініціює продовження захисту через новий позов, провадження по справі фактично зупинене, а матеріали втрачено. Вважаємо такий висновок передчасним і необґрунтованим з огляду на наступне. По-перше, відсутність на даний момент активного розгляду справи обумовлена незалежними від позивача обставинами - воєнними діями. Держава в особі прокуратури була позбавлена можливості своєчасно завершити розгляд справи по суті з причин, що лежать поза межами контролю органу прокуратури. Це не означає, що порушене право держави втрачено чи що відсутній спір. Навпаки, спір про недійсність договору оренди землі і повернення земель залишається невирішеним по суті, а незаконність оспорюваних правочинів та актів ще не усунена належним чином. За таких умов ризик ускладнення чи неможливості виконання рішення у разі задоволення позову нікуди не зник адже допоки спір не вирішено, відповідач може розпорядитися земельними ділянками, відчужити їх чи іншим способом вивести з-під контролю держави, що унеможливить відновлення порушених прав держави в майбутньому. По-друге, сама по собі заява прокурора про відсутність наміру подати позов до Великоолександрівського районного суду не може розцінюватися як відмова від позовних вимог чи від захисту інтересів держави. Зазначена позиція була обумовлена виключно фактичними труднощами воєнного часу. Проте інтерес держави у поверненні земельної ділянки нікуди не зник, і орган прокуратури зберігає право на судовий розгляд позову в майбутньому. Відмова від повторного звернення саме до Великоолександрівського районного суду не означає відмову від позову по суті. Більш того, під час судового засідання прокурор повідомив, що не має наміру подавати позов повторно, оскільки відповідну позовну заяву вже подано, однак наразі провадження по ній зупинено.

Таким чином, підстава, з якої було вжито забезпечення позову (загроза відчуження землі відповідачем), не усунена. Право держави (територіальної громади) на цю землю наразі не поновлено і залишається спірним, а відповідач є власником на підставі оскаржуваних документів. За таких умов потреба в арешті майна та забороні відчуження залишається актуальною, оскільки невжиття цих заходів і зняття арешту може призвести до безповоротних наслідків вибуття ділянок з власності держави (громади) та неможливості виконати потенційне рішення суду про їх повернення.

Суд першої інстанції не врахував належним чином, що в попередній спорідненій справі № 766/13819/19 позовні вимоги прокурора були задоволені: суд визнав недійсним договір оренди земельної ділянки та скасував відповідні накази Держгеокадастру. Тобто іншим судом уже було надано правову оцінку аналогічним правовідносинам, і вона виявилася на користь держави. Висновки, викладені у рішенні суду в справі № 766/13819/19, підтверджують обґрунтованість позовної позиції прокурора у цій справі. Це, у свою чергу, обумовлює актуальність збереження забезпечення позову: заходи мають діяти до фактичного виконання рішення суду, яким буде поновлено порушені права позивача. Скасування ж забезпечення до вирішення справи створює ризик невиконання потенційно позитивного для держави рішення. З урахуванням наведеного, твердження суду першої інстанції про те, що «спір відсутній, а позивач не зацікавлений у його продовженні, тому обмеження слід зняти», є хибним.

Обставини, які слугували підставою для арешту (наявність спору та небезпека відчуження землі), не лише не відпали, але й набули більш складного характеру через вимушену паузу в судовому розгляді. Тому жодної із законних умов для скасування забезпечення позову (відсутність загрози або зміна обставин) не настало, і ухвала суду першої інстанції є передчасною.

Апелянт також зазначає, що скасування заходів забезпечення позову є процесуальною дією, що здійснюється виключно в межах чинного судового провадження, у якому відповідні заходи були застосовані. Згідно з частиною першою статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, проте така процесуальна дія є можливою лише за умови існування активного провадження, у межах якого забезпечення було ухвалене. Заходи забезпечення позову мають допоміжний характер і не існують автономно поза межами конкретного судового провадження. Їхнє застосування і скасування можливе лише тоді, коли є активна справа, в межах якої суд здійснює розгляд по суті заявлених вимог. Таким чином, забезпечення позову - це не самостійний інститут, а процесуальний механізм охорони речових або інших прав позивача до моменту вирішення спору .Його функціональне призначення - зберегти фактичний і правовий стан справ до розгляду та виконання майбутнього рішення.

Відповідно, за відсутності активного судового розгляду, за відсутності матеріалів справи та будь-якого провадження - юридичне підґрунтя для розгляду клопотання про скасування забезпечення відсутнє.

Оскільки на момент постановлення ухвали не існувало активного провадження і суд не здійснив дій для перейняття справи від суду в якому вона була підсудна на час подачі позову, винесення ухвали про скасування забезпечення позову є актом поза межами компетенції суду. Це порушує засади правосуддя, гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і повинно слугувати безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Суд необґрунтовано послався на наявність іншої справи № 923/1137/21 як на фактор, що нівелює потребу в забезпеченні позову. В ухвалі зазначено, що рішення в інших провадженнях можуть враховуватися як додаткове джерело аналізу, але не є визначальними для скасування заходів забезпечення. Водночас апелянт звертає увагу на принципову відмінність предмета спору та підстав позову у справі № 923/1137/21 порівняно з даною справою. Зокрема, у згаданій господарській справі № 923/1137/21 за позовом першого заступника прокурора мова йшла про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності приватного суб`єкта. Натомість у цивільній справі № 647/1614/21 позов пред`явлено з іншою юридичною метою про визнання недійсним договору оренди землі, визнання незаконними адміністративних актів (наказів Держгеокадастру), виданих з перевищенням повноважень, та анулювання записів про речові права в реєстрі. Отже, справи не є тотожними ні за предметом і підставами позову, ні за складом учасників. До того ж у справі № 923/1137/21 позов прокурора (щодо витребування) був відхилений судом, виходячи з інших фактичних обставин. Це рішення не створює преюдиції для даної справи і жодним чином не спростовує законність вимог прокуратури щодо недійсності договору оренди. Відповідно, посилання заявника на результати справи № 923/1137/21 не може слугувати доказом зміни обставин чи відпадання підстав забезпечення позову у справі № 647/1614/21.

Практика Верховного Суду послідовно підкреслює, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий, допоміжний характер і застосовуються виключно за наявності обґрунтованої необхідності, яка випливає з обставин справи. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі потреби, адже безпідставне їх застосування може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб. Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й інших учасників, права яких можуть бути порушені внаслідок заходів забезпечення. Такі правові висновки сформульовані Верховний Судом у постановах від 17 червня 2024 року в справі № 644/1482/22, від 01 травня 2024 рокув справі № 638/6777/23, від 21 лютого 2024 року в справі № 201/9686/23, від 11 серпня 2022 року в справі № 522/1514/21 (провадження № 61-19123св21) та інших. Критерієм співмірності обраного забезпечення позову є порівняння судом негативних наслідків від застосування заходів для відповідача та третіх осіб з потенційними наслідками невжиття таких заходів для позивача. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) виснувала, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Згідно з висновком Великої Палати ВС у справі № 381/4019/18, співмірність означає, що обраний захід повинен бути пропорційним заявленим вимогам, відповідати предмету позову та забезпечувати баланс інтересів сторін: з одного боку ефективний захист прав позивача, з іншого відсутність надмірного чи безпідставного обмеження прав відповідача чи інших осіб. Суди мають перевірити безпосередній зв`язок між заходом забезпечення і предметом позову, а також чи здатен цей захід гарантувати реальне виконання рішення у разі задоволення позову. Верховний Суд у постановах від 31 липня 2024 року в справі № 623/2015/21, від 29 липня 2024 року в справі № 761/80/23, від 15 липня 2024 року в справі № 361/5905/23 та інших виснував, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії. У даній справі ці заходи були співмірними, оскільки позбавляли відповідача лише права розпорядження спірним майном, не обмежуючи права користування, тоді як невжиття таких заходів створювало б непропорційно більший ризик безповоротну втрату державою земельної ділянки. Баланс інтересів був дотриманий на час застосування забезпечення: інтерес держави в майбутньому виконанні рішення захищено, а право відповідача лише тимчасово обмежене (без остаточного позбавлення власності). Жодних нових обставин, які б порушили цей баланс на користь відповідача, не виникло окрім того, що розгляд затримується через воєнні дії. Проте сама по собі затримка не ліквідує права держави та не усуває загрозу, а навпаки, подовжує період, протягом якого необхідно утримувати статус-кво.

Отже, підстав для скасування забезпечення не настало, а ухвала суду першої інстанції суперечить критеріям пропорційності та тимчасовості забезпечувальних заходів. Тимчасовий характер забезпечення позову не означає його свавільного дострокового припинення. За практикою ЄСПЛ, тимчасові обмеження, накладені державою, є виправданими, тільки доки зберігається їхня необхідність для досягнення легітимної мети. У даній справі така необхідність не відпала: легітимна мета (захист прав держави на землю) не досягнута, судового рішення не винесено. Тому дострокове припинення арешту є необґрунтованим. Відповідно до висновків ЄСПЛ, навіть якщо право власності не вилучається повністю, але власник надто довго перебуває в стані невизначеності щодо свого майна, це може порушувати Конвенцію. У даному випадку невизначеність створюється не збереженням арешту, а навпаки його скасуванням: власник (відповідач) отримує можливість змінити правовий статус майна, тоді як спір про законність його права ще не вирішений. Це веде до юридичної невизначеності та може ускладнити або зробити неможливим відновлення порушеного права держави в майбутньому.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції фактично віддав пріоритет інтересу приватного власника вільно розпоряджатися майном, повністю знехтувавши публічним інтересом можливістю повернення цього майна у державну власність у разі задоволення позову. При цьому втручання у право власності відповідача/заявника у вигляді арешту було тимчасовим і залежало від результатів судового розгляду. Судом допущено неправильне застосування норм матеріального права ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до ЄКПЛ, зокрема помилково ототожнено подальше збереження арешту з непропорційним обмеженням права власності, тоді як у цій ситуації таке обмеження було законним і необхідним засобом захисту публічного інтересу. Суд не забезпечив справедливого балансу між правом приватного власника і інтересами держави, фактично ухилився від захисту права державної власності на спірну землю без розгляду справи по суті. Крім того, суд проігнорував преюдиційне значення рішення у подібній справі № 766/13819/19, яким підтверджено незаконність оспорюваної оренди, і водночас надав невиправданого значення рішенню в іншій справі № 923/1137/21, яка не є тотожною за предметом спору. Це призвело до хибного висновку про «неактуальність» позову та помилкового припинення заходів забезпечення.

(2) Позиція інших учасників

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. У судовому засіданні представник товариства доводи апеляційної скарги не визнав.

2. Мотивувальна частина

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та представника ТОВ "Мускатель ЛТД" дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

За приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи.

Крім того, відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1, 4 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою врегульовано заходи правового реагування на тимчасово окупованій території, у разі неможливості здійснення правосуддя судами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність судових справ, що розглядаються у таких судах, визначається в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Справи, що перебувають у провадженні судів, розташованих на тимчасово окупованих територіях, розгляд яких не закінчено ухваленням судового рішення, передаються іншим судам відповідно до встановленої законом підсудності, з урахуванням положень частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", протягом двадцяти робочих днів з дня встановлення такої підсудності або в інший розумний строк. Суди згідно із встановленою цим Законом підсудністю та відповідно до вимог процесуального законодавства здійснюють розгляд справ та вирішують процесуальні питання, які виникають після ухвалення судового рішення.

Згідно розпорядження голови Верховного Суду від 06.03.2022 року №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Бериславського районного суду Херсонської області та визначено територіальну підсудність справ вказаного суду Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 26.09.2022 року №52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Херсонської області» внесено зміни до розпорядження Голови Верховного суду від 06 березня 2022 року №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умова воєнного стану» визначивши з 03 жовтня 2022 року територіальну підсудність Бериславського районного суду Херсонської області Приморському районному суду м. Одеси. Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області забезпечити розгляд справ (проваджень), які надійшли до 02 жовтня 2022 року включно на розгляд цих судів.

Згідно розпорядження голови Верховного Суду від 10.01.2023 року №2 «Про відновлення роботи та зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області» відновлено роботу Херсонського апеляційного суду, Білозерського районного суду Херсонської області, Великоолександрівського районного суду Херсонської області, Нововоронцовського районного суду Херсонської області змінену розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), із 01 лютого 2023 року. Внесено зміни до розпорядження Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), визначивши з 01 лютого 2023 року територіальну підсудність судових справ Бериславського районного суду Херсонської області передано Великоолександрівському районному суду Херсонської області. Одеському апеляційному, Київському, Малиновському, суду, Приморському, Суворовському районним судам м. Одеси, Біляївському, Комінтернівському районним судам Одеської області, Теплодарському міському суду Одеської області забезпечити розгляд справ (проваджень), які надійшли до 31 січня 2023 року включно на розгляд цих судів.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 31.01.2023 року №10/0/15-23 встановлено з 1 березня 2023 року початок відновлення та зміни територіальної підсудності судових справ судів, визначених пунктами 1, 2 розпорядження Голови Верховного Суду від 10 січня 2023 року № 2 «Про відновлення роботи та зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області», а саме Великоолександрівського районного суду Херсонської області. Визначено, що Одеський апеляційний суд, Київський, Малиновський, Приморський, Суворовський районний суд міста Одеси, Біляївський, Комінтернівський районний суд Одеської області, Теплодарський міський суду Одеської області продовжать розгляд справ, які надійшли до 28 лютого 2023 року включно на розгляд цих судів.

Згідно рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2023 року №161/0/15-23 відтерміновано початок відновлення та зміни територіальної підсудності судових справ Великоолександрівського районного суду Херсонської області до 1 квітня 2023 року. Визначено, що Одеський апеляційний суд, Київський, Малиновський, Приморський, Суворовський районний суд міста Одеси, Біляївський, Комінтернівський районний суд Одеської області, Теплодарський міський суду Одеської області продовжать розгляд справ, які надійшли до 31 березня 2023 року включно на розгляд цих судів.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 30.03.2023 року № № 282/0/15-23 відтерміновано до 1 травня 2023 року початок відновлення та зміни територіальної підсудності судових справ Великоолександрівського районного суду Херсонської області. Визначено, що Одеський апеляційний суд, Київський, Малиновський, Приморський, Суворовський районний суд міста Одеси, Біляївський, Комінтернівський районний суд Одеської області, Теплодарський міський суду Одеської області продовжать розгляд справ, які надійшли до 30 квітня 2023 року включно.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 27.04.2023 року № 450/0/15-23 відтерміновано до 1 травня 2023 року початок відновлення та зміни територіальної підсудності судових справ Великоолександрівського районного суду Херсонської області. Визначено, що Одеський апеляційний суд, Київський, Малиновський, Приморський, Суворовський районний суд міста Одеси, Біляївський, Комінтернівський районний суд Одеської області, Теплодарський міський суду Одеської області продовжать розгляд справ, які надійшли до 01 червня 2023 року включно.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 30.05.2023 року № № 566/0/15-23 змінено з 1 червня 2023 року територіальну підсудність судових справ: Білозерського районного суду Херсонської області, Цюрупинського районного суду Херсонської області, Генічеського районного суду Херсонської області, Голопристанського суду Херсонської області, районного Новотроїцького районного суду Херсонської області Херсонському міському суду Херсонської області; Бериславського районного суду Херсонської області, Високопільського районного суду Херсонської області, Іванівського районного суду Херсонської області, Скадовського районного суду Херсонської області, Каланчацького районного суду Херсонської області, Чаплинського районного суду Херсонської області Великоолександрівському районному суду Херсонської області; Верхньорогачицького районного суду Херсонської області, Великолепетиського районного суду Херсонської області, Нижньосірогозького районного суду Херсонської області, Новокаховського міського суду Херсонської області, Каховського міськрайонного суду Херсонської області, Горностаївського районного суду Херсонської області Нововоронцовському районному суду Херсонської області. Датою початку процесуальної діяльності Херсонського апеляційного суду, міського суду Херсонської області, Великоолександрівського, Нововоронцовського районних судів Херсонської області визначити 12 червня 2023 року.

З урахуванням вищенаведеного та з метою перевірки доводів апелянта судом апеляційної інстанції у керівника апарату Бериславського районного суду Херсонської області була запитана інформація: чи передавалась вказана справа до суду за визначеною підсудністю у тому рахунку до Великоолександрівського районного суду Херсонської області;

у випадку її не передачі, чи зберігається вказана справа наразі в Бериславському районному суді Херсонської області; у випадку її збереження - справу направити до Херсонського апеляційного суду; у випадку знищення, втрати вказаної справи, чи наявний будь-який офіційний документ, що підтверджує цю обставину, та у випадку наявності такого документа, направити його копію до Херсонського апеляційного суду; у випадку відсутності такого документа - зазначити причини цього.

Суду повідомлено наступне. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів 24.02.2022 року зборами суддів Бериславського районного суду було прийнято рішення про призупинення роботи суду. З 09 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року Бериславська міська територіальна громада перебувала під тимчасовою окупацією військ рф. Усі судові справи, які знаходились у провадженні Бериславського районного суду на початок повномасштабного вторгнення залишались у приміщенні суду та їх евакуація на підконтрольну Україні територію не проводилась. З 11 листопада 2022 року після деокупації м. Берислав, Бериславський районний суд Херсонської області свою роботу не відновив, інвентаризація судових справ та документів не проводилась, через безпекові заходи доступу до приміщення суду. Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зі змінами з 01.05.2023 року м. Берислав є територією активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси. На сьогодні Бериславський районний суд Херсонської області свою роботу не відновив, а приміщення суду було частково пошкоджено внаслідок неодноразових обстрілів військовими підрозділами російської федерації. Інвентаризація та/або евакуація судових справ та матеріалів не проводилась, тому надати будь-які відомості щодо матеріалів справи № 647/1614/21 наразі не можливо.

Отже, витребування цивільної справи, передача її за територіальною підсудністю навіть за умови її цілісності (збереження) у частково зруйнованому приміщенні суду, унеможливлена.

З наданих судом першої інстанції матеріалів справи щодо заяви про скасування заходів забезпечення позову вбачається, що в обґрунтування доводів заяви послався що у справі, яка розглядалась Господарським судом Одеської області (№ 923/1137/21) відмовлено у задоволені позовної заяви Херсонської обласної прокуратури та скасовані заходи забезпечення позову. Справи, яка розглянута судом господарської юрисдикції та справою №647/1614/21 яка знаходилася в провадженні Бериславського районного суду Херсонської області є ідентичними, а тому посилаючись на норми ст. 158 ЦПК України, на думку заявника є підстави скасування забезпечення позову у зв`язку з відмовою Херсонській обласній прокуратурі, яка діяла в інтересах Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в задоволенні позовних вимог до ТОВ «Мускатель ЛТД».

Суд в оскарженій ухвалі зазначає, що матеріали справи №647/1614/21 не були передані до Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

Процесуальним законом передбачено відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення, або у якій провадження закрито ( ст. 488 ЦПК України).

У цій справі її розгляд не був закінчений ухваленням рішення, також провадження не закривалося. Отже доводи апелянта про необхідність ініціювання судом «процесуального провадження з відновлення втраченої справи відповідно до положень ст. 488 ЦПК України» є такими, що не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Не є доречними доводи апелянта що у наведеній цивільній справі провадження у справі було зупинено, оскільки відомості з ЄДРСР, доступ до якого у суду наявний, свідчить, що ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 03.12.2021 року за клопотанням керівника Бериславської окружної прокуратури Зіневича Д.В. про поновлення провадження у справі, у зв`язку з набранням чинності рішення суду у справі №766/13819/19, було поновлено провадження у цивільній справі №647/1614/21 за позовом керівника Бериславської окружної прокуратури Херсонської області, в інтересах держави в особі Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області до Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мускатель, ЛТД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки, визнання недійсним (незаконним) наказів про надання ділянок, скасування державної реєстрації права власності та оренди земельних ділянок та припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності та оренди земельних ділянок.

Відомості з ЄДРСР так же свідчать, що прокурор звернувся до суду з цим позовом у червні 2021 року, провадження у справі було відкрито, виходячи з заявленого клопотання про поновлення зупиненого провадження у справі, та прав і обов`язків сторони у справі, був достовірно обізнаний про його поновлення. Будь-яких дій прокурора, який звернувся до суду з цим позовом, щодо вирішення подальшого його розгляду матеріали справи не містять і прокурором не зазначені.

Таким чином, за наведених вище обставин, розгляд цієї цивільної справи, провадження у якій відкрито у червні 2021 року неможливий, а з новим позовом прокурор не звертався за встановленою підсудністю з підстав ним зазначених в апеляційній скарзі.

За таких обставин, потребує вирішення питання прав інших учасників справи щодо наявності заходів забезпечення позову, які полягають у накладенні арешту на земельні ділянки площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0248 та площею 24,02 га, кадастровий номер :03:001:0249, які розташовані на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із поділом чи об`єднанням земельних ділянок .

Проте, підставою для скасування заходів забезпечення позову представник ТОВ «Мускатель» Лапін К.А. зазначив щоу справі, яка розглядалась Господарським судом Одеської області (№ 923/1137/21) відмовлено у задоволені позовної заяви Херсонської обласної прокуратури та скасовані заходи забезпечення позову. Зазначає, що мова йде про ідентичні справи. Але, наведена обставина не може бути підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Інших обставин, які б слугували підставою для скасування заходів забезпечення позову представник відповідача у клопотанні не навів, суд апеляційної інстанції не вправі їх визначати самостійно.

Крім того, у клопотанні від 19.03.2025 ( а.с.62) представник ТОВ «Мускатель» Лапін К.А. зазначав, що повністю погоджується з позицією представника Бериславської окружної прокуратури щодо неможливості розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову у зв`язку з відсутністю рішення суду першої інстанції, висловив свою позицію щодо необхідності поновити розгляд справи та призначити справу до розгляду за правилами загального провадження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову з наведених заявником підстав, що не позбавляє його права звернутися з клопотанням відповідно до вимог п.6 ст. 158 ЦПК України.

Щодо суті апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, що у відповідності до вимог ст. 374 ЦПК України є підставою скасування ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу задовольнити .

Ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 травня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель ЛТД" про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель ЛТД" на користь Бериславської окружної прокуратури Херсонської області судові витрати в сумі 2422,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.П.Воронцова

В.В. Майданік