Справа № 309/1375/25
Провадження № 2/309/436/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Драб Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Перегінець О.Г. звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 03.01.2006 року, укладеному виконавчим комітетом Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області про що зроблено відповідний актовий запис № 1.

В період шлюбу у них народилось двоє дітей, старший син на даний час вже повнолітній та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем.

В 2023 році відповідачка виїхала за кордон на заробітки, а позивач разом з неповнолітнім сином залишився проживати в Україні.

Деякий час сторони підтримували стосунки в телефонному режимі, однак відповідачка поступово припинила спілкування з чоловіком та дітьми.

На початку 2025 року, до позивача зателефонували зі служби у справах дітей та повідомили, що в грудні 2024 року відповідачка народила дитину в Чеській Республіці та залишила немовля в пологовому будинку.

Оскільки дитина була народжена в шлюбі то батьком дитини відповідачка зазначила позивача. При цьому чеською стороною було встановлено, що ні позивач ні відповідачка у період з літа 2023 року по 2025 рік державний кордон України не перетинали, відтак позивачу було запропоновано і він підписав документи за ініціативи уряду Чехії, щодо невизнання себе батьком вказаної дитини та надав дозвіл на усиновлення згідно законодавства Чеської Республіки.

Зважаючи на викладені вище обставини, а також на повну відсутність спілкування між сторонами, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, які згідно ч.3 ст.274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та за наявними у справі матеріалами.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача - адвоката Перегінець О.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Судом направлялись на адресу відповідачки копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідач своїм правом не скористалась, відзиву на позовну заяву до суду не надіслала. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03.01.2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №1, виданим виконавчим комітетом Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області ( а.с. 10 ).

Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, один з яких неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком. ( а.с.4 ).

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Хустської міської ради Волощук В.Д., 28.04.2025 року, ОСОБА_2 виїхала за кордон і на час складання акту - один рік і сім місяців за місцем реєстрації не проживає .

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що сторони вже тривалий час припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, сім`я розпалася та існує лише формально.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 81, 247, 263-265,274-279, 141 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області 03 січня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за актовим записом №1- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 ,мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 /однієї тисячі двісті одинадцять/ гривень 20 /двадцять/ копійок.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.