Номер провадження по справі 2/387/317/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 06.03.2025 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 19360,95 грн за договором про споживчий кредит №101171787 від 25.03.2021.

Свій позов ТОВ "ФК "Пінг-Понг" обґрунтовує тим, що між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 25.03.2021 укладено договір про споживчий кредит №101171787 від 25.03.2021, в межах якого ОСОБА_1 як позичальнику, надано кредит в розмірі 8000,00 грн строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісією. Між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Діджи Фінанс" 29.07.2021 укладено договір про відступлення прав вимоги №05Т, відповідно до якого ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 24.01.2022 між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "ФК "Пінг-Понг" укладено договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно додатку № 1 до договору факторингу ТОВ "ФК "Пінг-Понг" набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №101171787 від 25.03.2021. Однак відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, сплаті відсотків та комісії, тому наявна заборгованість перед позивачем на загальну суму 19360,95 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У пункті 6 позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Відповідно до довідки про доставку електронного документу, встановлено, що документ в електронному вигляді "Ухвала" від 15.05.2025 по справі №404/10330/24 надіслано одержувачу ОСОБА_1 в її електронний кабінет. Документ доставлено 19.05.2025. Представник відповідача ОСОБА_2 19.06.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надав суду заяву про розгляд справи без участі відповідачки та її представника.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 16.04.2025.

28.03.2025 представник відповідачки ОСОБА_2 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подав до суду відзив на позовну заяву та просив прийняти часткове визнання ОСОБА_1 позовних вимог, а саме заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7110,00 грн. та стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. В іншій частині позовних вимог просив відмовити, оскільки положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісії за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, дії Первісного кредитора про зарахування платежів відповідачки, як оплату за комісіями, які є нікчемними, є такими, що суперечать закону. Отже кошти, які первісний кредитор зараховував в оплату нікчемних комісій, повинні були бути спрямовані на оплату інших складових Кредитних договорів. Також згідно кредитного договору строк кредитування закінчився 09.04.2021. Після цієї дати Первісний кредитор втратив право нараховувати проценти в порядку ст.1048 ЦК України та мав право нараховувати проценти річних виключно як міру відповідальності в порядку ч.2 ст.625 ЦК України. Водночас, в період з 12.04.2021 року по 30.04.2021 року включно, Розрахунок заборгованості, наданий первісним кредитором, містить 2 списання (платежів) на загальну суму 1902,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед первісним кредитором становить 8858,00 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8000,00 грн., та заборгованості за відсотками у розмірі 858,00 грн. Також, позивачем в якості доказів переходу прав вимоги надані, серед іншого, витяг з Додатку до Договору відступлення прав вимоги від 29.07.2021 року №05Т та витяг з Додатку до Договору факторингу від 24.01.2022 року №1/15. Разом з тим, як вбачається з зазначених витягів, від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було передано борг виключно в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7110,00 грн. Аналогічно, від ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до Позивача також було передано борг виключно в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7110,00 грн., оскільки відповідно до принципу Nemo plus iures transferre potest quam ipse habet («Ніхто не може передати більше прав, ніж має сам») ТОВ «Діджи Фінанс» не могло передати Позивачу право вимоги в обсязі більшому, ніж набуло саме. Таким чином, Позивач не може стягувати суми та складові заборгованості, які йому не було передано, а максимальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню є тіло кредиту у розмірі 7110,00 грн, а отже, він не має права на стягнення іншої суми (а.с.129-136).

01.04.2025 представник позивача Лановий Є.М. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подав до суду відповідь на відзив та просив задовольнити у повному обсязі позовні вимоги , просив поновити пропущений процесуальний строк для подання до суду доказів, а саме: копію Витягу з Додатку № 1 Реєстру прав вимоги) до Договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29 липня 2021 р., копію Витягу з Додатку № 1 (Реєстру прав вимоги) до Договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 р.. Оскільки, вважає слушними зауваження представника відповідача щодо наявності описки у графі: «Сума заборгованості за відсотками» - «0», у доданих до позовної заяви витягів з Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29 липня 2021 р. та Додатку № 1 до Договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року, яка була непомічена при поданні до суду даного позову. Також зазначив, що деталізований розрахунок заборгованості (відомість про щоденні нарахування та погашення) за Кредитним договором № 101171787 від 25.03.2021, сформований ТОВ «МІЛОАН» , що був долучений до позовної заяви являються безпосереднім доказом, що підтверджує доводи викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13. Адже у відповідності до змісту Деталізованого розрахунку заборгованості (відомість про щоденні нарахування та погашення) за Кредитним договором № 101171787 від 25.03.2021 відбулася видача коштів, сплата тіла кредиту, процентів по кредиту, а також останній містить детальний і повний опис сум фінансових зобов`язань, що підлягає погашенню. Однак, відповідачка порушила умови Договору про споживчий кредит № 101171787 від 25.03.2021, кредит вчасно не повернула, а тому за умовами п. 2.3.1.2. Кредитного договору, відбулася автопролонгація, яка не може перевищувати 60 днів. Таким чином, заборгованість Позичальника за Договором про споживчий кредит № 101171787 від 25.03.2021, нарахована за період користування кредитом (з урахуванням пролонгації на пільгових та стандартних умовах) складає 19 360,95 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту становить 7 110,00 грн., заборгованість за відсотками становить 12 250,95 грн (3 600,00 грн + 698,40 грн + 677,52 грн + 5 269,60 грн + 75,28 грн + 10,65 грн + 3 199,50 грн 360,00 грн (сплата процентів по кредиту) - 393,00 грн (сплата процентів по кредиту) - 527,00 грн (сплата процентів по кредиту)). Враховуючи вищевикладене, наведений Позивачем розрахунок заборгованості за процентами відповідає умовам погодженим між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН». Позивачем до позовної заяви було додано докази, якими доведено відступлення ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги до Відповідача на користь ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» за Договором про споживчий кредит № 101171787 від 25.03.2021. Звертає увагу суду, що представником Відповідачки не доведено, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 327,66 грн. були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, оскільки вбачається неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, а отже відсутні будь-які правові підстави для стягнення з Позивача на користь Відповідачки витрат на професійну (правову) допомогу в розмірі 6 327,66 грн. Також просив розгляд справи № 404/10330/24 здійснювати за відсутності представника Позивача. (а.с.146-153).

Суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 127 ЦПК України, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення усіх обставин справи, прийняв до розгляду подані представником позивача докази.

15.04.2025 представник відповідачки - адвокат Яресько Т.В. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подав заяву про відкладення судового засідання.

За наслідками судового засідання 16.04.2025, розгляд справи відкладено на 15.05.2025, про що 16.04.2025 постановлено відповідну ухвалу.

21.04.2025 представник відповідачки- адвокат Яресько Т.В. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд"подав до суду заяву про долучення пояснень щодо відповіді на відзив, та просив врахувати те, що відповідачкою повністю підтримується позиція, викладена у відзиві на позовну заяву (а.с.180-185).

30.04.2025 представник позивача Лановий Є.М. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також просив, на підставі наявних в справі доказів, позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

01.05.2025 представник позивача Сіміч М.О. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подав заяву , в якій просив відмовити у задоволенні поданої 18.04.2025 представником відповідачки заяви про витребування оригіналів доказів у позивача.

15.05.2025 представник відповідача Яресько Т.В. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд"подав до суду заяву про витребування у ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» для огляду судом: оригінал Реєстру прав вимоги до Договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29.07.2021 року; оригінал Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 1/15від 24.01.2022 року. Зазначив, що у випадку надання ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» оригіналів витребуваних для огляду судом доказів, оглянути та дослідити дані докази, встановити наявність права вимоги Позивача за Договором про споживчий кредит від 25.03.2021 року №101171787, обсяг таких прав, передані суми заборгованості. У випадку ненадання ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» оригіналів витребуваних для огляду судом доказів, в порядку ст.95 ЦПК України не брати до уваги докази переходу прав вимоги, надані з Позовною заявою та Відповіддю на відзив (а.с. 199-201).

За наслідками судового засідання 15.05.2025, розгляд справи відкладено на 19.06.2025, та зобов`язано ТОВ "ФК "Пінг-Понг" надати суду в строк до 19.06.2025 для огляду судом: оригінал Реєстру прав вимоги до Договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29.07.2021 року; оригінал Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 1/15від 24.01.2022 року, про що 15.05.2025 постановлено відповідну ухвалу.

06.06.2025 представник позивача Лановий Є.М. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подав до суду заяву про виконання ухвали суду , у якій зазначив, що враховуючи те, що у відповідних Реєстрах прав вимоги, міститься інформація щодо великої кількості боржників (до 10 000), яка є таємницею фінансової послуги, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, до матеріалів цивільної справи долучено копії цих Реєстрів, що містить лише дані Відповідачки, з ретушуванням інформації, яка охороняється таємницею фінансової послуги і не має відношення до предмета позову даної справи стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 . Позивач також наголошує Суду, що не заперечує проти проведення, відповідно до положень частини першої статті 85 Цивільного процесуального кодексу України, огляду за місцезнаходженням таких доказів, як: - оригінал Реєстру прав вимоги до Договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29.07.2021 року; - оригінал Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року у частині, що стосується відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 101171787 від 25.03.2021 року. Огляд зазначених документів може бути здійснений у приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, буд.2.

19.06.2025 представник відповідача Яресько Т.В. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд"подав до суду заяву, в якій просив подані позивачем разом з відповіддю на відзив, а також, заявою на виконання ухвали суду від 06.06.2025 року електронні копії Реєстру прав вимоги до Договору відступлення прав вимоги № 05Т від 29.07.2021 року та Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 1/15від 24.01.2022 року (а також витяги з них) не брати судом до уваги, оскільки повідомлені представником Позивача обставини не свідчать про те, що витребуваний судом доказ не може бути доставлений до суду більше того, Позивач просить оглянути його в приміщенні іншого суду, як зазначалося вище. Тобто, Позивач свідомо та безпідставно ухиляється від виконання Ухвали суду. Просив відмовити ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи №404/10330/24 проводити без участі Відповідача та/або його представника.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.10.2023 ТОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг" зареєстроване як юридична особа 11.06.2020, види економічної діяльності: 64.99 - надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) (а.с.82).

Судом встановлено, що 25.03.2021 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №101171787, відповідно до пункту 1.1 якого позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Пунктами 1.2-1.4 кредитного договору передбачено, що сума кредиту становить 8 000 гривень. Кредит надається строком на 15 днів з 25.03.2021. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 09.04.2021. Згідно з п.1.5.2 проценти за користування кредитом: 3600,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.1.6 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.3.1.2 пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування . Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Пунктом 2.3.1.1 договору визначено можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту. Пунктом 6.1 договору передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/ або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 4.2. договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець має право нараховувати проценти за стандартною базовою ставкою, передбаченою п. 1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦКУ. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦКУ, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6. договору. З п. 6.5 укладеного між сторонами договору вбачається, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (а.с.30-40).

Подана до суду позивачем анкета-заява на кредит № 101171787 від 25.03.2021 містить надану позичальником згоду, процес оформлення та розгляду заяви, прийняття рішення по заяві та погоджені умови кредитування по заяві (а.с. 80-81).

Відповідно до копії платіжного доручення № 26235470 від 25.03.2021, ТОВ "Мілоан" перерахувало на ім`я отримувача Ткач А.В. кошти згідно договору 101171787 в сумі 8000,00 гривень (а.с. 51).

Отже, ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленому договором розмірі.

Також судом встановлено, що 29.07.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ " Діджи Фінанс" було укладено Договір відступлення прав вимоги №05Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитними договорами, що укладені між ТОВ "Мілоан" та боржниками (а.с.15-29).

За змістом копії витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги №05Т від 29.07.2021, ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 101171787, дата договору 25.03.2021, загальна сума заборгованості становить 19360,95 грн, з яких: 7110,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 0,00 заборгованість за відсотками (а.с. 84).

Відповідно до наданих стороною позивача пояснень, зазначена копію витягу містить описку, оскільки не відображає загального розміру наявної заборгованості. Тому позивачем надано копію витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги №05Т від 29.07.2021, відповідно до якої ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 101171787, дата договору 25.03.2021, загальна сума заборгованості становить 19360,95 грн, з яких: 7110,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 12250,95 заборгованість за відсотка (а.с. 162-163).

ТОВ "Діджи Фінанс" перерахувало ТОВ «Мілоан» кошти згідно договору відступлення прав вимоги №05Т від 29.07.2021 відповідно до копії платіжних інструкцій: №1188 від 12.08.2021, у сумі 595000,00 гривень; №1430 від 19.08.2021 у сумі 595000,00 грн; №1450 від 26.08.2021 у сумі 595000,00 грн; №1465 від 02.09.2021 у сумі 592752,76 грн (а.с. 55, 56, 57, 58).

24.01.2022 між ТОВ "Діджи Фінанс" та ТОВ "ФК "Пінг-Понг" було укладено Договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитними договорами, що зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с.41-47).

За змістом копії витягу до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022, ТОВ "ФК "Пінг-Понг" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 101171787 від 25.03.2021 і загальна сума заборгованості становить 819360,95 грн, з яких: 7110,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 0,00 заборгованість за відсотка (а.с. 85).

Відповідно до наданих стороною позивача пояснень, зазначена копію витягу містить описку, оскільки не відображає загального розміру наявної заборгованості. Тому позивачем надано копію витягу до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022,відповідно до якої ТОВ "ФК "Пінг-Понг" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 101171787 від 25.03.2021 і загальна сума заборгованості становить 819360,95 грн, з яких: 7110,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 12250,95 заборгованість за відсотка (а.с. 164-165).

ТОВ "ФК "Пінг-Понг" перерахувало ТОВ "Діджи Фінанс" кошти згідно договору відступлення прав вимоги №1/15 від 24.01.2022 відповідно до копії платіжної інструкцій в національній валюті №217 від 19.04.2023, у сумі 150000,00 гривень (а.с. 60).

Згідно із відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 101171787 встановлено, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ "Мілоан" станом на 29.06.2021 у розмірі 19360,95 грн, яка складається із заборгованості: по тілу кредиту 7110,00 грн; по відсоткам 12250,95 грн. Також, ОСОБА_1 сплатила: тіло кредиту у сумі 890,00 грн, відсотки по кредиту у сумі 1280,00 грн, комісію за пролонгацію у сумі 572,00 грн (а.с.86-88).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.1046 вказаного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1050 цього Кодексу якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 25.03.2021 між відповідачкою та ТОВ "Мілоан" в електронній формі на підставі оформлення та подання ТОВ "Мілоан" відповідної анкети-заяви на кредит №101171787 від 25.03.2021, підписаної позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір, було укладено договір про споживчий кредит, та відповідач була ознайомлений з усіма його істотними умовами та прийняв їх.

Суд зазначає, що без здійснення вказаних дій позивачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому суд доходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, за яким з рахунку ТОВ "Мілоан", перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки ОСОБА_1 , зареєстрованої останньою у особистому кабінеті на сайті miloan.ua.

В матеріалах справи відсутні докази оспорення ОСОБА_1 договору про споживчий кредит.

Відтак, оскільки відповідачка взяла на себе певні зобов`язання, належним чином в установлений договором строк не виконлав, за розрахунком позивача, на час звернення до суду, за нею рахується заборгованість за договором про споживчий кредит №101171787 від 25.03.2021, у загальному розмірі 19360,95 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 7110,00 грн, заборгованість за відсотками 12250,95 грн.

Таким чином, відповідачкою було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит та на отримання процентів за користування кредитом.

Поряд з цим, відповідачка, згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, здійснила погашення комісії у розмірі 572,00 грн., проте, з огляду на надані суду матеріали, суд вважає, що не є правомірними дії позивача, щодо зарахування коштів у рахунок погашення комісії, з огляду на наступне.

Так, положеннями п. 2.3.1.1 договору визначено можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту.

При цьому суд зважає на згідно ч. 2ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Частиною 1статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Суд на підставі приписів статті 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», частини першої статті 21 ЗУ «Про захист прав споживачів у редакції», чинній до 13 січня 2006 року, пункту 6 частини першої статті3та частини третьої статті509 ЦК України може визнати недійсною умову про плату (комісію) за управління кредитом (обслуговування його), інші подібні платежі, встановлені у договорі про надання споживчого кредиту, укладеному до 13 січня 2006 року (пункти 98 та 99 Постанови у справі № 363/1834/17).

У цій справі комісійна винагорода за надання кредиту відповідає загальним зобов`язанням кредитної установи та звичайній її діяльності, є обставиною укладення кредитного договору, оскільки без надання кредиту договір не вважався б укладеним з огляду на ст. 1046 ЦК України, з позовної заяви та наданих до неї документів не вбачається інших сум, включених до складу комісії, ніж за надання кредиту.

Відтак, оскільки положення договору про нарахуваня комісії за договором про споживчий кредит №101171787 є недійсними, але відповідачка, згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, здійснила погашення комісії у розмірі 572,00 грн, що в свою чергу, з огляду на положення договору в частині зарахування здійснених платежів, слід зарахувати у рахунок погашення заборгованості за відсотками , що означає 12250,95 грн -572, 00 грн = 11678,95 грн.

Звертаючись із позовом до суду, ТОВ "ФК "Кредит Капітал" посилалося на те, що воно набуло права вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №105-МЛ від 26.04.2024.

Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Суд відхиляє доводи представника відповідачки щодо відсутності в матеріалах справи реєстру боржників до договору факторингу, а тому і не доведення факту переходу права вимоги до позивача.

Так, в заяві від 06.06.2025 про виконання ухвали суду представник позивача зазначав, що надання такого реєстру є неможливим, оскільки він містить відомості про значну кількість боржників, які становлять банківську таємницю. Розкриття такої інформації можливе лише в порядку, передбаченому законом. На думку суду, зазначене обґрунтування є правомірним та відповідає вимогам частини другої статті 95 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено можливість подання засвідченого витягу з документа, якщо для вирішення спору має значення лише його частина.

Інші заперечення представника відповідачки також не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, позаяк наданими позивачем доказами та відповідними поясненнями доведено наявність у відповідачки боргу за тілом кредиту та процентами за користування кредитом .

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушила умови вказаного договору, не повернула отримані в борг грошові кошти та не сплатила проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відтак наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача тіла кредиту в розмірі 7110,00 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 11678,95 грн.

При розподілі судових витрат в даній справі, суд виходить з наступного.

У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: договір №43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 укладений між ТОВ "Фінансова компанія «Пінг-Понг» та адвокатом Білецьким Б.М.; додаткова угода №101171787 до договору №43657029 про надання правової допомоги від 30.09.2024; детальний опис робіт (надання послуг) виконаних адвокатом Білецьким Б.М. від 30.09.2024; платіжну інструкцію в національній валюті від 30.10.2024 №712 ТОВ "ФК "Пінг -Понг" здійснило оплату за правничу допомогу згідно акту №101171787 у розмірі 6000,00 грн, отримувач Білецький Б.М; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №5618/10; акт №101171787 про підтвердження факту надання правничої (правової ) допомоги адвокатом від 30.09.2024, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між товариством та адвокатом : вивчення наявних у клієнта документів вартість наданої послуги 2250,00 грн, складання позовної заяви вартість 3000,00 грн, формування додатків до позовної заяви 750,00 грн. (а.с.90-94, 48, 89, 60, 62, 79).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано суду письмові докази, а саме: договір №2298 про надання правової допомоги від 20.12.2021 укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Яресько Т.В.; додаток №5 до договору №2298 про надання правової допомоги від 20.12.2021; розрахункова квитанція№25/03/25 до договору №2298 про надання правової допомоги від 20.12.2021, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг), а саме представництво інтересів клієнта в справі №40410330/24 вартість послуг 10000,00 грн; акт приймання-передачі послуг №1 від 27.03.2025, адвокатом було надано послуги представництво інтересів клієнта в справі №40410330/24 вартість послуг 10000,00 грн; детальний опис робіт (надання послуг) виконаних адвокатом Яресько Т.В. від 27.03.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №8815/10; копію ордера серії АІ №1851872 (а.с.138,139,140,141, 142,143, 144).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті133 та частин першої - третьої статті137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому понесені позивачем та відповідачкою витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому відшкодуванню, а саме на користь позивача за рахунок відповідачки у розмірі 5822,74 грн. та на користь відповідачки за рахунок позивача у розмірі 295,44 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведененого, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки в сумі 2350,83 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 207, 526, 530, 1046, 1050, 1054, 1077, 1081 ЦК України, ст.12,13,81,137,141,263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л ИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" заборгованість за договором про споживчий кредит №101171787 від 25.03.2021 в розмірі 18788 гривень 95 копійок (вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень 95 копійок), з яких: 7110,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 11678,95 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2350 гривень 83 копійок (дві тисячі триста п`ятдесят гривень 83 копійки) .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" витрати на правову допомогу у розмірі 5822 гривень 74 копійки (п`ять тисяч вісімсот двадцять дві гривні 74 копійки).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 295 гривень 44 копійки (двісті дев`яносто п`ять гривень 44 копійки).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Пінг-Понг" (010011, Київська область, місто Київ, вулиця Рибальська, 22, );

відповідач -ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО