СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6659/25

пр. № 2/759/3902/25

14 липня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Валинкевич В.А., позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про захист порушених прав на житло,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про захист порушених прав на житло.

В обґрунтування позову зазначено, що Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (далі Відповідач) №565 від 18.08.2021 року "Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва", позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1., разом з сім`єю у складі 4 осіб: дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2., дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3., син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4. - взято на квартирний облік за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Категорія обліку: учасники бойових дій, залучені до АТО.

У вказаній квартирі було зареєстровано місце проживання позивача та членів його родини.

Протягом 2023 року разом з сім`єю вони проживали на іншій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яку орендували на підставі договору оренди від 01.01.2023 року, при цьому залишаючись зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому позивач з родиною дізнались, що були зняті з місця реєстрації у цій квартирі 06.11.2023 року без їх відома. Однак, дотепер вони все ще проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

У 2025 році у дружини позивача, ОСОБА_2 , виникла необхідність взяти довідку про перебування на квартирному обліку. 06.02.2025 вона отримала довідку №23/136 у Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, з якої вони дізналися, що станом на 06.02.2025 родина позивача не перебуває на квартирному обліку при Святошинській районній в місті Києві державній адміністрації. У зв`язку з цим 13.02.2025 року на адресу Відповідача позивачем було направлено звернення з проханням надати інформацію, чи перебуває він разом з родиною на квартирному обліку при Святошинській районній в місті Києві державній адміністрації, та якщо ні - повідомити причини та підстави виключення з квартирного обліку та надати копію рішення, відповідно до якого його разом з сім`єю було знято з квартирного обліку.

У відповідь Відповідач направив лист №107-107/Г-137-326 від 05.03.2025, в якому повідомив, що розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.04.2024 № 470 «Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва» позивача з родиною (4 особи) знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Витяг з цього розпорядження направлено супровідним листом від 06.05.2024 № 23/36в засобами поштового зв`язку.

Виходячи з листа відповідача, підставою стало те, що відповідно до інформації Реєстру територіальної громади м. Києва 06.11.2023 позивач та члени його родини були зняті з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, вказаний лист від 06.05.2024 № 23/36в позивачем жодним чином отримано не було. У зв`язку з цим, 07.03.2025 року він звернувся до Відповідача повторно з проханням надати підтвердження направлення такого листа (поштову квитанцію з номером відправлення, будь-який інший документ з трекінг-номером Укрпошти, тощо) та отримання його позивачем, та надати копію розпорядження від 30.04.2024 № 470.

У відповідь позивач отримав лист Відповідача №107-1845 від 12.03.2025, до якого додано витяг з розпорядження від 30.04.2024 № 470 та копію листа відділу обліку та розподілу житлової площі від 06.05.2024 № 23/36в.

Відповідно до витягу з розпорядження №470 від 30.04.2024 року позивача разом з сім`єю у складі 4 осіб, було знято з квартирного обліку на підставі підпункту 2 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок №470 від 11.12.1984 (далі Правила).

Позивач вважає, що вказане рішення Відповідачем було прийнято неправомірно, без законних підстав та з порушенням визначеного законодавством порядку, у зв`язку з чим, останній змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права з відповідним позовом, у якому просив:

Визнати незаконним розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №470 від 30.04.2024 року "Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва" в частині зняття з квартирного обліку заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1., разом з сім`єю у складі 4 осіб (з урахуванням заявника): дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2., дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3., син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобов`язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію поновити ОСОБА_1 разом з сім`єю у складі 4 осіб (з урахуванням ОСОБА_1 ): дружина - ОСОБА_2 , дочка- ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 - на квартирному обліку із збереженням черговості та часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації та поновити у списках осіб, що потребують першочергового поліпшення житлових умов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 року справу розподілено судді Ключнику А.С. (а.с. 53).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 55).

17.04.2025 року відповідачем через систему «Електронний суд» подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідачем зазначено, що у 2023 році Позивач разом з сім`єю змінив своє місце проживання та став проживати за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору оренди від 01.01.2023 року, залишаючись зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

06.11.2023 року його сім`я була знята з місця реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 і дотепер вони проживають у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями квитанцій про оплату комунальних послуг.

У лютому 2025 Позивачеві стало відомо про зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку відповідно до розпорядження держадміністрації від 30.04.2024 № 470 «Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва» на підставі підпункту 2 пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470, витяг з якого було направлено листом від 06.05.2024 № 23/36в засобами поштового зв`язку.

Відповідно до підпункту 1.2. пункту 1 розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 серпня 2021 року № 565 «Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва», громадянин ОСОБА_1 сім`єю з 4 осіб: він, дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 , 2012 року народження, син - ОСОБА_4 , 2016 року народження, був взятий на квартирний облік за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , встановлена категорія обліку учасники бойових дій, залучені до АТО та включений до списку першочергового забезпечення житлом. Підставою для взяття на квартирний облік була забезпеченість жилою площею нижче за рівень, визначений Постановою - не більше 7,5 кв. м. на кожного члена родини.

30.04.2024 Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження під № 470 «Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва». Підпунктом 4.4. пункту 4 вищевказаного розпорядження ОСОБА_1 разом членами сім`ї знятий з квартирного обліку на підставі підпункті 2 пункту 26 Правил.

Дане рішення було прийнято відповідно до Правил, враховуючи пропозиції громадської комісії з житлових питань Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол № 8 від 18.04.2024). Позивач запрошувався на засідання громадської комісії та був повідомлений про прийняте рішення.

Пунктом 15 Правил встановлено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Таким чином, житловими нормами чітко закріплена вимога щодо проживання та реєстрації місця проживання в населеному пункті для перебування на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Позивач разом з членами сім`ї був взятий на квартирний облік 18.08.2021 як громадянин, який забезпечений жилою площею не більше 7,5 кв. м., з 2020 року зареєстрований в м. Києві та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , окреме житло, 1 кімната жилою площею 21,4 кв. м., встановлена категорія обліку учасники бойових дій, залучені до АТО та включений до списку першочергового забезпечення житлом.

Відповідно до пункту 25 Правил щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводиться перереєстрація громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

У квітні 2024 року в ході перевірки облікових даних було встановлено, що Позивач та члени його сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зняті з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 з 06.11.2023. Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади міста Києва від 08.04.2024 № 110292559 станом на 08.04.2024 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані особи відсутні. Реєстрація місця проживання в м. Києві відсутня.

Оскільки проживання та реєстрація є невід`ємними умовами перебування громадян на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку) Позивач та члени його сім`ї відповідно до підпункту 4.4. пункту 4 розпорядження під № 470 «Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва» були зняті з квартирного обліку на підставі підпункті 2 пункту 26 Правил.

На сьогодні ні позивач, ні члени його сім`ї не зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , або за адресою АДРЕСА_2 . Інформація про зареєстроване місце проживання у м. Києві відсутня. Будь-які документи чи інформація щодо наявності підстав перебувати на квартирному обліку відсутні, у зв`язку з чим відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні його позову.

19.06.2025 року позивачем через систему «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив, у якому Відповідач зазначає, що "Позивач запрошувався на засідання громадської комісії та був повідомлений про прийняте рішення". Разом з тим, жодних доказів направлення такого запрошення Позивачу та отримання Позивачем такого запрошення - Відповідач не надав. Такого запрошення ні позивач, ні його дружина, ні будь-хто інший - не отримували.

Позивачем звернуто увагу суду, що Відповідач зазначає, що "будь-яких повідомлень від Позивача або членів його сім`ї щодо зміни облікових даних, а саме, зміни місця проживання та реєстрації, характеристики нового житла та ін., які б свідчили про збереження статусу потребуючого поліпшення житлових умов, до держадміністрації не надходили".

Позивачем зауважено, що "Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР", затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок №470 від 11.12.1984 не передбачають обов`язку громадян повідомляти про будь-які зміни в облікових даних. Крім того, як уже зазначено позивачем у позовній заяві, населений пункт, в якому він з родиною проживає - не змінився, що підтверджується договором оренди від 01.01.2023 та квитанціями про оплату комунальних послуг, доданими до позову, а також довідкою АТ "КБ "Глобус" вих. №1230 від 02.06.2025, в якій зазначається, що його дружина працює в місті Києві. Житлові умови також не поліпшились, що підтверджується, зокрема, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно позивача і членів його сім`ї, які були надані як докази до справи від 16.06.2025. У зв`язку з цим, позивач не мав підстав для звернення з будь-яким повідомленням до Відповідача.

Для зняття з квартирного обліку існують чітко визначені ЖК України та Правилами підстави, які не містять положення, яке б прямо передбачало як підставу для зняття з квартирного обліку факт зняття з реєстрації місця проживання. Наявність або відсутність реєстрації місця проживання не є доказом самого факту "виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту". Цей факт має підтверджуватись фактичними обставинами, а не лише відомостями з реєстру.

Факт відсутності зареєстрованого місця проживання у певний момент часу не скасовує статусу особи як такої, що потребує поліпшення житлових умов, особливо якщо вона продовжує проживати в тому ж населеному пункті та не заявляла про відмову від цього статусу. Такий підхід Відповідача порушує принцип правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Ухвалою суду від 25.06.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд (а.с. 126).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених ним у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановивши зазначені обставини, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №565 від 18.08.2021 року "Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва", позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1., разом з сім`єю у складі 4 осіб: дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2., дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3., син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4. - взято на квартирний облік за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Категорія обліку: учасники бойових дій, залучені до АТО.

30.04.2024 Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження під № 470 «Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва». Підпунктом 4.4. пункту 4 вищевказаного розпорядження ОСОБА_1 разом членами сім`ї знятий з квартирного обліку на підставі підпункті 2 пункту 26 Правил.

Відповідач зазначає, що "Позивач запрошувався на засідання громадської комісії та був повідомлений про прийняте рішення". Разом з тим, жодних доказів направлення такого запрошення Позивачу та отримання Позивачем такого запрошення - Відповідач не надав. Такого запрошення ні позивач, ні його дружина, ні будь-хто інший - не отримували.

Як вбачається із матеріалів справи, протягом 2023 року позивач разом з сім`єю проживали на іншій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яку орендували на підставі договору оренди від 01.01.2023 року, при цьому залишаючись зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до ст. 34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Згідно з частинами першою, четвертою статтею 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 34, 36, 37 ЖК України потребуючими поліпшення умов визнаються, зокрема, громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті (39 ЖК України).

Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості (43 ЖК України).

Підстави для зняття громадян з обліку потребуючих поліпшення житлових умов передбачені як ст. 40 ЖК України, так і пунктом 26 Правил.

Так, відповідно до пункту 2 ч.2. ст. 40 ЖК України та відповідно до п. 26 Правил громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

При цьому, відповідно до пункту 27 Правил громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право.

Поряд з цим, ні ЖК України, ні Правила не передбачають такої підстави для зняття громадян з квартирного обліку, як зняття з місця реєстрації.

Водночас, населений пункт, в якому проживає позивач з родиною, залишився незмінним, що підтверджується, зокрема, договором оренди та квитанціями щодо оплати комунальних послуг, які позивачем додано до позовної заяви.

Згідно ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 3 цього Закону місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Перебування позивача з родиною на квартирному обліку не заперечувалося протягом всього часу перебування на обліку, законність постановки на квартирний облік не оскаржувалась Відповідачем, підстави для перебування на квартирному обліку (зокрема внаслідок поліпшення житлових умов чи придбання власного життя) не відпали, а населений пункт проживання змінено не було.

Водночас, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження. Таким чином, наявність чи відсутність прописки не може бути визнана законною підставою для зняття особи з квартирного обліку, тим більше, враховуючи, що позивач з родиною не виїжджав на постійне проживання до іншого населеного пункту.

У постанові у справі № 303/6766/20 від 04 травня 2022 року Верховний суд дійшов висновку, що: "суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що зміна позивачем зареєстрованого місця проживання у 2000 році не свідчить про наявність підстав для зняття його з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у 2020 році. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 565/618/18 (провадження № 61-45198св18)".

Рішенням Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 22 червня 2022 року № 5 р(ІІ)/2022 у справі № 3-39/2021(86/21) за конституційною скаргою ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини другої статті 40 Житлового кодексу України (щодо дискримінації у реалізації права на житло) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 2 частини другої статті 40 Житлового кодексу України. Пункт 2 частини другої статті 40 Житлового кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

КСУ оцінюючи пункт 2 ч. 2 ст. 40 ЖК України, дійшов висновку, що законодавець, установлюючи, що в пункті 2 ч. 2 ст. 40 ЖК України однією з підстав для зняття громадянина з обліку тих, хто потребує поліпшення житлових умов, є його виїзд на постійне місце проживання до іншого населеного пункту, обумовив наявність зв`язку між реалізацією права на житло в населеному пункті, у якому він перебував на обліку тих, хто потребує поліпшення житлових умов, та дотриманням критерію "постійне місце проживання". У такий спосіб законодавець запровадив різне правове регулювання щодо двох категорій осіб: тих із них, які виїхали на інше постійне місце проживання з населеного пункту, у якому вони перебували на обліку таких, хто потребує поліпшення житлових умов, і тих, які не змінювали місця постійного проживання. Відмінність, яка виражається в наданні обмежень особам першої категорії, не може бути визнана об`єктивно виправданою, а відтак є дискримінаційною.

Ураховуючи наведене, КСУ дійшов висновку про те, що законодавець у п. 2 ч.2 ст.40 ЖК України допустив порушення конституційної заборони щодо привілеїв чи обмежень, установлених у частині другій статті 24 Основного Закону України.

КСУ акцентував увагу, що свобода пересування, вільний вибір місця проживання можуть бути обмежені законом, що визначено ч.1 ст. 33 Конституції України. Однак таке законодавче регулювання (установлення винятків із цієї свободи) не може бути свавільним, а навпаки - воно має бути узгоджене з конституційними цінностями та виправдане з огляду на суспільний інтерес.

КСУ у своєму рішенні зазначив, що обмеження конституційної свободи пересування, вільного вибору місця проживання, яке міститься в п. 2 ч.2 ст. 40 ЖК України, позбавлене легітимної мети та не є виправданим, відтак цей пункт не узгоджується з ч. 1 ст. 33 Основного Закону України, а отже - суперечить приписам ч.2. ст. 24, ч.1 ст. 33 Конституції України.

Враховуючи, що підпункт 2 пункту 26 Правил повністю дублює п. 2 ч.2 ст.40 ЖК України, який визнано неконституційним та який 22.06.2022 року втратив чинність, зняття позивача з родиною з квартирного обліку 30.04.2024 року на підставі "виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту" - є неправомірним та суперечить Конституції України.

Відповідно до пункту 28 Правил зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку).

При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку). Водночас, про розгляд питання щодо зняття з квартирного обліку позивача повідомлено не було, право брати участь у засіданні та надати власні заперечення - не забезпечено. Окрім того, рішення про зняття з квартирного обліку - належним чином вручено не було.

У своєму листі №107-107/Г-137-326 від 05.03.2025 Відповідач зазначив, що витяг з розпорядження від 30.04.2024 № 470 направлено супровідним листом від 06.05.2024 № 23/36в засобами поштового зв`язку. Однак, вказаний витяг позивачем отримано не було. На прохання надати підтвердження направлення такого листа (поштову квитанцію з номером відправлення, будь-який інший документ з трекінг-номером Укрпошти, тощо) та отримання його позивачем, Відповідачем жодних доказів надано не було.

Таким чином, Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивача у письмовій формі було повідомлено про наявність рішення та підстав зняття його з родиною з квартирного обліку.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що розпорядження відповідача, що зняття з обліку позивача є передчасними та необґрунтованим, оскільки підстав та відомостей, що позивач не має перебувати на квартирному обліку суду не було надано.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в заявлених межах, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 34, 36, 37, 40 ЖК України, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470 та ст. 12, 13, 81, 141-142, 200, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про захист порушених прав на житло - задовольнити.

Визнати незаконним розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №470 від 30.04.2024 року "Про квартирний облік громадян, які проживають у Святошинському районі м. Києва" в частині зняття з квартирного обліку заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1., разом з сім`єю у складі 4 осіб (з урахуванням заявника): дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2., дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3., син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4.

Зобов`язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію поновити ОСОБА_1 разом з сім`єю у складі 4 осіб (з урахуванням ОСОБА_1 ): дружина - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 - на квартирному обліку із збереженням черговості та часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації та поновити у списках осіб, що потребують першочергового поліпшення житлових умов.

Стягнути з Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації судовий збір на користь держави у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення виготовлено 14.07.2025 року.

Суддя: Ключник А.С.