___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/428/25
УХВАЛА

про залишення без розгляду

15.07.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Одесі в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про розкриття банківської таємниці,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до Київського районного суду м. Одеси, через представника Ткаченко Марію Миколаївну, з заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що розглядається Вінницьким міським судом Вінницької області.

В обґрунтування заяви зазначає, що у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа № 127/11392/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги вищезазначеної справи мотивовані неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договорами про надання споживчого кредиту, наслідком чого стало звернення Товариства до суду з вищевказаною позовною заявою. Так, 23.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №3439114, відповідно до умов якого Товариство надало Позичальнику грошові кошти у сумі 20 000,00 грн у кредит, а останній зобов`язувався повернути його в порядку та строк, передбачені договором. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням умов вказаного договору, за останнім утворилась заборгованість. Водночас, 13.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №13-01/2022-79, на підставі якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Договором №3439114. 10.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, на підставі якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Договором №3439114. Тобто, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №3439114 від 23.09.2021 року. 24.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №103783027, відповідно до умов якого Товариство надало Позичальнику грошові кошти у сумі 20 000,00 грн у кредит, а останній зобов`язувався повернути його в порядку та строк, передбачені договором. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням умов вказаного договору, за останнім утворилась заборгованість. Водночас, 17.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №17-01/2022-54, на підставі якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Договором №103783027. 10.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, на підставі якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Договором №103783027. Тобто, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №103783027 від 24.09.2021.

В ході розгляду справи №127/11392/25 про стягнення заборгованості за кредитними договорами постало питання щодо підтвердження факту видачі кредитних коштів. З метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, ТОВ «Коллект Центр» в ході розгляду справи №127/11392/25 було заявлено клопотання про витребування доказів, в якому, посилаючись на вимоги статей 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», просило суд витребувати відповідні докази на підтвердження факту зарахування грошових коштів на виконання вищевказаних кредитних договорів. Проте, під час розгляду даної справи в судовому засіданні, яке відбулось 16.06.2025 року, судом в порядку ч. 5 ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, без оформлення окремого документа, було ухвалено відмовити в задоволені зазначеного клопотання та роз`яснено, що розкриття банківської таємниці відбувається за заявою заявника в окремому провадженні відповідно до вимог глави 12 розділу IV ЦПК України, з огляду на те, що ЦПК України передбачає інший спосіб отримання інформації шляхом розкриття банківської таємниці (спеціальна норма права), з огляду на що суд вважає за неможливе задовольнити клопотання ТОВ «Коллект Центр» про витребування доказів, що становлять банківську таємницю.

У зв`язку з цим звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою про розкриття банківської таємниці, посилаючись на норми ст. 81, 83, 84, 347-350 ЦПК України, ст. ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську таємницю», та просить суд витребувати у ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «ПІВДЕННИЙ» інформацію:

- чи видавалась ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) кредитна картка НОМЕР_2 ;

- докази зарахування на картку НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн., які 23.09.2021 року були на неї перераховані, а також кредитних коштів у сумі 20 000,00 грн., які 24.09.2021 року, а саме витребувати виписки по рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за номером НОМЕР_2 за період з 23.09.2021 по 30.09.2021;

- ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно: прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки;

- інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою НОМЕР_2 за період з 23.09.2021 по 30.09.2021;

- інформацію про те, чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 11.07.2025 відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 15.07.2025.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі.

Оскільки заявник не з`явився у судове засідання суд розглянув справу за наявними матеріалами.

Відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

З наявних матеріалів справи суд встановив, що у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа № 127/11392/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги вищезазначеної справи мотивовані неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договорами про надання споживчого кредиту, наслідком чого стало звернення Товариства до суду з вищевказаною позовною заявою. Так, 23.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №3439114, відповідно до умов якого Товариство надало Позичальнику грошові кошти у сумі 20 000,00 грн у кредит, а останній зобов`язувався повернути його в порядку та строк, передбачені договором. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням умов вказаного договору, за останнім утворилась заборгованість. Водночас, 13.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №13-01/2022-79, на підставі якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Договором №3439114. 10.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, на підставі якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Договором №3439114. Тобто, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №3439114 від 23.09.2021 року. 24.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №103783027, відповідно до умов якого Товариство надало Позичальнику грошові кошти у сумі 20 000,00 грн у кредит, а останній зобов`язувався повернути його в порядку та строк, передбачені договором. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням умов вказаного договору, за останнім утворилась заборгованість. Водночас, 17.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №17-01/2022-54, на підставі якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Договором №103783027. 10.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, на підставі якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Договором №103783027. Тобто, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит №103783027 від 24.09.2021.

В ході розгляду справи №127/11392/25 про стягнення заборгованості за кредитними договорами постало питання щодо підтвердження факту видачі кредитних коштів. З метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, ТОВ «Коллект Центр» в ході розгляду справи №127/11392/25 було заявлено клопотання про витребування доказів, в якому, посилаючись на вимоги статей 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», просило суд витребувати відповідні докази на підтвердження факту зарахування грошових коштів на виконання вищевказаних кредитних договорів. Проте, під час розгляду даної справи в судовому засіданні, яке відбулось 16.06.2025 року, судом в порядку ч. 5 ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, без оформлення окремого документа, було ухвалено відмовити в задоволені зазначеного клопотання та роз`яснено, що розкриття банківської таємниці відбувається за заявою заявника в окремому провадженні відповідно до вимог глави 12 розділу IV ЦПК України, з огляду на те, що ЦПК України передбачає інший спосіб отримання інформації шляхом розкриття банківської таємниці (спеціальна норма права), з огляду на що суд вважає за неможливе задовольнити клопотання ТОВ «Коллект Центр» про витребування доказів, що становлять банківську таємницю.

Згідно з частиною 1 статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 за № 2121-III (надалі за текстом також - Закон № 2121-III) інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України та інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини (підпункти 1 та 2 частини другої статті 60 Закону № 2121-III).

Частиною 1 статті 1076 ЦК України визначено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Банки та Національний банк України зобов`язані забезпечувати збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом (частина перша статті 61 Закону № 2121-III).

Порядок розкриття банками банківської таємниці визначений у статті 62 Закону №2121-III, згідно якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, серед іншого на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, а також за рішенням суду.

Згідно глави 12 розділ IV ЦПК України розгляд судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб здійснюється в порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частини перша статті 293 ЦПК України).

Отже, суд наголошує, що окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про право цивільне.

За змістом статті 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема, ім`я (найменування) особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено, обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.09.2011 №10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобов`язальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У своїй заяві ТОВ «Коллект Центр» посилається на те, що у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа № 127/11392/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Тобто, метою отримання інформації, яка містить банківську таємницю є її використання для захисту своїх прав та інтересів щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у цивільній справі № 127/11392/25, розгляд якої здійснюється Вінницьким міським судом Вінницької області в порядку загального позовного провадження.

Разом із тим використання інституту окремого провадження, зокрема з метою отримання доказів щодо особи, на рахунок якої були перераховані грошові кошти, для майбутнього захисту своїх прав, у тому числі у справі позовного провадження, положеннями ЦПК України не передбачено.

Тим більше, що у заяві не зазначено особу, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, що само по собі унеможливлює розгляд такої заяви в порядку окремого провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що провадження у справі про розкриття банківської таємниці може бути відкрито лише за заявою суб`єктів, перелічених у Законі № 2121-III, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб`єктів.

Разом із тим, заявниця не належить до передбаченого законом (статтею 62 Закону № 2121-III) кола суб`єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації щодо банківської таємниці, та не є особою, якій така інформація може надаватися на письмовий запит або з письмового дозволу.

Водночас така інформація може бути витребувана судом у позовному провадженні, зокрема у порядку забезпечення доказів до подання позовної заяви відповідно до положень статей 116-119 ЦПК України, якими визначено підстави збирання доказів та порядок їх використання.

Отже, суд вважає, що заява ТОВ «Коллект Центр» про розкриття Банком інформації, яка містить банківську таємницю, ґрунтується на спорі, який вже вирішується в порядку позовного провадження.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічне положення міститься у частині третій статті 349 ЦПК України згідно якої, якщо під час розгляду справи буде встановлено, що заява ґрунтується на спорі, який розглядається в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин заяву ТОВ «Коллект Центр» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, слід залишити без розгляду.

При цьому заявник не позбавлений права звернутися до суду в порядку, передбаченому ст.ст. 80-84 ЦПК України в межах справи, яка розглядається в порядку позовного провадження.

Керуючись статями 259-260, 293-294 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про розкриття банківської таємниці залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду в порядку, передбаченому ЦПК України в межах справи, яка розглядається в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. А. Скриль