348/2121/23
2/465/1478/25
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

01.07.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

встановив:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

01.07.2025 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення доказів. Заяву обґрунтовано тим, що за припущенням позивача подання доказів - пояснень свідків: дільничного ОСОБА_4 та голови ОСББ - в подальшому може бути неможливим, оскільки вказані особи звільнились. Однак, не формулюючи будь-яких вимог, пов`язаних із даними свідками, позивач ОСОБА_1 просить забезпечити докази шляхом витребування відомостей про місце праці ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , з вересня 2023 року по червень 2025 року шляхом подання запиту до ГУ ДПС у Львівській області (м. Львів, вул. Стрийська, 35); витребування відомостей про місце праці ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , з вересня 2023 року по червень 2025 року шляхом подання запиту до ГУ ПФУ у Львівській області; витребування відомостей про місце праці ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , з вересня 2023 року по червень 2025 року шляхом подання запиту до військової частини НОМЕР_2 .

В підготовчому судовому засіданні позивач подану заяву підтримала, просила таку задовольнити. При цьому, зазначила, що відповідач ОСОБА_3 поштову кореспонденцію за місцем реєстрації не приймає, його дійсне місцезнаходження на даний час невідоме, участі в судових засіданнях останній не приймає. Тому позивач вважає, що встановлення даних про актуальне місце перебування відповідача є необхідним для належного вручення йому кореспонденції.

Представник відповідача заперечив щодо забезпечення доказів, зазначив, що інформація, яку прагне здобути позивач, є особистою та конфіденційною, позивачем не доведено дійсної необхідності забезпечення доказів, а відповідач скористався послугами адвоката, який представляє його інтереси в рамках розгляду справи, а тому, має належний обсяг повноважень приймати в інтересах свого довірителя будь-яку кореспонденцію як від суду, так і позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та подану заяву, доходить переконання про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Так, згідно положень ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3 ст. 116 ЦПК України).

Згідно положень ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні (п.4); обґрунтування необхідності забезпечення доказів (п.5); спосіб забезпечення доказів (п.6).

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів згодом або засіб доказування може бути втрачений.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є доведеність обставин про існування достатніх підстав вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо застосування положень статті 116 ЦПК України сформульований в постанові Верховного Суду, ухваленій у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, від 01.04.2020 року у справі №367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19).

Проте, в порушення вимог ЦПК України заявником (позивачем) у своїй заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначені в заяві документи та інформація можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви (ч. 5 ст. 118 ЦПК України).

Отже, дослідивши заяву, суд дійшов висновку, що сформульовані у ній вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на думку заявниці вказують на необхідність забезпечення доказів, полягають у тому, що вона не має можливості самостійно отримати такі докази, а не у тому, що такі докази у майбутньому можуть бути втраченими або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, заявником у поданій заяві не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також не вказані підстави, що доведені належними доказами, припускати, що докази, які вона просить забезпечити, можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Разом із тим, суд звертає увагу на можливість заявниці (позивача) звернутися до суду із клопотання про витребування відповідних доказів у справі, якщо такі мають значення для її правильного вирішення.

Керуючись ст.ст. 116 - 118, 197, 198, 258-260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 від 01.07.2025 року про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 04.07.2025 року.

Суддя Величко О.В.