Справа № 489/250/25
Номер провадження 2-п/489/38/25
Ухвала

Іменем України

22 липня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 (далі-заявник) про скасування заочного рішення суду від 30.04.2025 за позовом ПрАТ Миколаївська теплоелектроцентраль (далі-позивач) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

встановив

Заявником подано заяву про скасування заочного рішення від 30.04.2025, обґрунтовуючи тим, що судом розглянуто позов при неявці відповідача, а також заперечує проти вимог про стягнення боргу, оскільки ОСОБА_1 в квартирі не проживав та послуги не отримував.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала письмові заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, для скасування заочного рішення має існувати сукупність двох обставин, а саме неявка з поважних причин та неподання відзиву та докази, на які посилається відповідач, заперечуючи проти позову мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи судове засідання було призначено 13.03.2025 та 30.04.2025. Відповідач ОСОБА_2 отримала судову повістку та розписалась про отримання (а. с. 23, 28). Судова повістка ОСОБА_1 повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а. с. 24, 29).

В якості заперечень проти позову представник відповідача вказує на те, що відповідач не проживав з травня 2022 року та не користувався послугами теплопостачання та здійснив оплату в грудні 2021 року та в лютому 2022 року.

Дослідивши докази надані представником відповідача суд встановив, що платежі в грудні 2021 року та в лютому 2022 року зараховані позивачем, що підтверджується розрахунком доданим до позову. Щодо сум зарахування представником не надано доказів, які дають можливість встановити, що сплачені суми перераховувались за теплопостачання, а не декілька комунальних послуг разом.

Щодо непроживання відповідача та не отримання послуг теплопостачання суд враховує, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відповідачі є співвласниками (по 1/2 частці) квартири АДРЕСА_1 (далі-квартира). Право власності відповідача ОСОБА_1 зареєстровано на підставі рішення суду про поділ майна подружжя. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі перебували в шлюбі, придбали квартиру, яку оформили на ОСОБА_2 .

Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, до набрання рішенням суду про поділ майна подружжя законної сили, квартира перебувала у спільній сумісній власності, що є підставою для стягнення заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання в солідарному порядку. Оскільки, власність зобов`язує, посилання представника на те, що відповідач не проживав у квартирі не має значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України суд

ухвалив

Залишити без задоволення заяву представника ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 30.04.2025 за позовом ПрАТ Миколаївська теплоелектроцентраль (далі-позивач) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В. В. Кокорєв