Справа №676/7571/24
Номер провадження 2/676/601/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільськийміськрайонний суд Хмельницькоїобласті

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Михайловської І.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Староушицької селищної ради, ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Староушицької селищної ради про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід, ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 склав заповіт, за яким зробив розпорядження: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,69 га у межах згідно з планом, розташована на території Грушківської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області заповів ОСОБА_5 , а решту свого майна рухомого чи нерухомого, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповів позивачці. Після смерті діда залишилось спадкове майно, в тому числі, домоволодіння по АДРЕСА_1 . На час його смерті діда разом з ним проживали її батько ОСОБА_3 , баба ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 , брат ОСОБА_8 та позивачка. На час смерті дідуся за вказаною адресою не була зареєстрована. ЇЇ баба, ОСОБА_6 та батько ОСОБА_3 відмовилися від спадкування після смерті ОСОБА_4 на її користь. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 немає. 30 жовтня 2024 року вона звернулась до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцевич Г.В. з приводу оформлення спадкового майна після смерті ОСОБА_4 та отримала роз`яснення за №466/02-14, що відповідно до ст.ст. 1269,1272 ЦК України їй необхідно було в шестимісячний термін після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , подати заяву про прийняття спадщини. В даний час оформляти спадкове право на своє імя немає можливості, так як пропустила строк для прийняття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Просить встановити факт, що вона постійно проживала з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . Визнати за нею право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належало на праві власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рух справи.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просять задовольнити.

Представник Староушицької селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності проти задоволення позову не заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що вчинений актовий запис № 24 та видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 від 11.09.2009 р.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,69 га у межах згідно з планом, розташованої на території Грушківської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області та домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно заповіту, посвідченого 30 червня 2008 р. секретарем Грушківської сільської ради Н.Чорненькою, Максимчук В.Р. зробив заповітне розпорядження, яким земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва плошею 1,69 га у межах згідно з планом, розташованої на території Грушківської сільської ради, Кам?янець - Подільського району, Хмельницької області, належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія P2 865644, виданного Грушківською сільською радою, Кам?янець - Подільського району, Хмельницької області 05 лютого 2001 року на підставі рішення від 22 вересня 2000 року за №4 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю за №144 заповів ОСОБА_5 , а решту всього його майна рухомого та нерухомого і де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів ОСОБА_9 . (реєстр. №414 в Спадковому реєстрі №39541435).

На час смерті ОСОБА_10 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , проживали та були зареєстровані батько ОСОБА_3 , баба ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 , брат ОСОБА_8 . Вона проживала за вказаною адресою, проте на час смерті дідуся за вказаною адресою не була зареєстрована, що підтверджується довідкою Староушицької селищної ради №295 від 05.08.2024 р.

Позивачка на час смерті діда була зареєстрована за місцем навчання в м. Кам`янець-Подільському.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкова справа № 13 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена за заявою ОСОБА_5 , поданої 04.03.2009 р., (заява №22 від 10.03.2010 р. в Спадковому реєстрі).

10.03.2009 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 подали заяви про відмову від належних їм долі спадщини обов`язкової частки залишеної після смерті ОСОБА_4 (заяви № 20, 21).

11.04.2019 р. приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцевич Г.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6984 га, що знаходиться та території Грушківської сільської ради, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №865644, виданого Грушківською сільською радою 05.02.2001 р. зареєстрованого за №144, кадастровий номер :06:003:0234 на ім`я ОСОБА_5 .

Листом № 466/02-14 від 30.10.2024 р. приватний нотаріус Яцевич Г.В. роз`яснила ОСОБА_1 , що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та відстуній правовстановлюючий документ на майно житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину та роз`яснила порядок вирішення питання в суді.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) відфізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншихосіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входятьусі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриттяспадщини і не припинилисявнаслідокйогосмерті.

Так, за змістом положень ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1220, 1221 ЦК України).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України).

Положеннями ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ст.ст. 1236, 1245 ЦК України).

Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст.1247 ЦК України згідно якої, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Статтею 1257 ЦК України визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст.ст. 1268, 1269 ЦК України).

За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Висновки суду.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка є онукою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження батька, ОСОБА_3 , НОМЕР_2 від 08.07.1974 р, та позивачки НОМЕР_3 від 06.07.1990 р., свідоцтвом про шлюб позивачки з ОСОБА_11 Серя НОМЕР_4 від 25.10.2023 р.

Позивачка є спадкоємцем майна ОСОБА_4 відповідно заповіту, посвідченого 13 червня 2008 року секретарем Грушківської сільської ради, Кам`янець-Подільського району.

Однією з причин відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус зазначила відсутність доказів прийняття спадщини.

Відповідно довідки Староушицької селищної ради №295 від 05.08.2024 р. ОСОБА_9 проживала разом з батьками та дідом за адресою: АДРЕСА_1 .

В суді свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтвердили факт що ОСОБА_1 постійно проживала за адресою : АДРЕСА_1 з батьками та дідом. На час, коли помер дід, позивачка навчалась в Кам`янець-Подільському Національному університеті і кожен день їздила в місто і ввечері поверталась додому. Жодного дня ОСОБА_1 не проживала в місті.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами 2 та 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За змістом пп. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5 , спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Прийняття спадщини залежить виключно від волі спадкоємця; не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або не настання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Прийняття спадщини обумовлюється постійним спільним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Чиним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

Заявник від прийняття спадщини не відмовлялась.

Таким чином оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Рішенням виконавчого комітету Грушківської сільської ради від 20.12.1990 р. № 276 «Про реєстрацію житлових будинків Чабанівської, Грушецької сільських ради» за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Однак спадкодавець не отримав свідоцтво про право власності на домоволодіння та не зареєстрував у Кам`янець-Подільському МБТІ, що підтверджується довідкою-характеристика з інвентаризаційної справи МБТІ.

ОСОБА_1 , як спадкоємець майна ОСОБА_4 за заповітом позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначений житловий будинок так як відстуній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

У пункті 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва.

Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачає обов`язкової реєстрації таких прав.

Право власності на збудоване до набрання чинності зазначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що до збудованих до 05 серпня 1992 року житлових будинків, закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, а документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12 та поставі Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 -1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Після прийняття рішення про визнання за ОСОБА_4 право власності на спірний будинок, ОСОБА_4 до Кам`янець-Подільського МБТІ за отриманням свідоцтва про право власності та реєстрацію права власності не звернувся.

Згідно технічного паспорту домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 48,2 кв. м., житловою 38,2 кв. м., надвірних будівель та споруд, сарай літ. «Б», літня кухня з гаражем та прибудовами літ. «В», літня кухня літ. «Г», сарай з прибудовою літ. «Д»

Таким чином, навявні підстави стверджувати, що ОСОБА_4 набув за життя права власності на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги слід задовольнити частково, - слід визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,2 кв.м. в тому числі житловою 38,2 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, сарай літ. «Б», літня кухня з гаражем та прибудовами літ. «В», літня кухня літ. «Г», сарай з прибудовою літ. «Д», після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Грушка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, оригінал якого втрачено і що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1235, 1247, 1268, 1296 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Староушицької селищної ради, ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 48,2 кв.м. в тому числі житловою 38,2 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, сарай літ. «Б», літня кухня з гаражем та прибудовами літ. «В», літня кухня літ. «Г», сарай з прибудовою літ. «Д», після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Грушка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

В задоволенні решти вимог відмовити - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Староушицька селищна рада, , юридична адреса: вул. Українська, 5, с-ще. Стара Ушиця, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 квітня 2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.