Справа № 354/951/25
Провадження № 2/354/513/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 липня 2025 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення грошових коштів

в с т а н о в и л а:

09.07.2025 адвокат Мисенко К.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання чотирьох договорів купівлі-продажу такими, що укладені в інтересах позивача, визнання права власності на майно та стягнення грошових коштів в сумі 55 288 707,23 грн.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом пунктів 4, 5 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі. Норми ЦПК України зобов`язують суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Однією з умов для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі є дотримання вимог до змісту позовної заяви, визначених ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 9 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Частиною 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як вбачається з поданої позовної заяви, предметом спору є земельні ділянки та об`єкти нерухомості, які підлягають вартісній оцінці.

Відповідно до положень ст. 19, 20 Закону України «Про оцінку земель», експертна грошова оцінка земельних ділянок проводиться суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», а також інших нормативно-правових актів та норм і правил та за її результатами складається звіт про оцінку.

Верховний Суд КЦС в ухвалі від 22.09.2023 по справі № 635/2761/15-ц наголосив наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна; яка визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

За приписами статті 5 Закону України «Про оцінку земель» грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку може бути нормативною і експертною. Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Належними доказами на підтвердження вартості земельної ділянки, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно розмір судового збору, є, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість (станом саме на дату подання позову до суду), дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості аналогічного майна в районі місцезнаходження спірного майна тощо.

Всупереч вищенаведеному, до позовної заяви не долучено доказів дійсної вартості спірного майна, що не надає можливості встановити суду дійсну його оцінку та на цій підставі визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання позову по справі.

Окрім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про визнання договорів купівлі-продажу від 10.09.2020 двох земельних ділянок і двох котеджів, що є немайновими вимогами, однак доказів сплати судового збору не надала.

Згідно із ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п.п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

Однак, позивачем лише сплачено судовий збір за майнову вимогу в сумі 15 140,00 гривень. Відтак необхідно додатково сплатити судовий збір в сумі 4884,80 гривень як за чотири позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Протягом цього строку позивачу слід усунути недоліки позовної заяви зокрема:

- надати суду докази на підтвердження ринкової вартості об`єктів нерухомого майна на день звернення до суду;

- на підставі такого доказу сформувати ціну позову;

- сплатити судовий збір в сумі 4884,80 гривень як за чотири позовні вимоги немайнового характеру.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал квитанції (платіжного доручення).

Суд звертає увагу, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права на доступ до правосуддя з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини, оскільки положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, однак право на суд не є абсолютним і воно може бути обмежено, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У пункті 55 рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) зазначено про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву, подану адвокатомМисенко К.В. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення грошових коштів залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не виправлення недоліків в десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Оксана КОВАЛЮК