Справа № 573/1312/25
Номер провадження 2-о/573/51/25
У Х В А Л А

іменем України

08 липня 2025 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Марина ЧЕРКАШИНА, розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 в інтересах заявника ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту перебування дитини на утриманні,

в с т а н о в и л а :

До суду поштою надійшла зазначена вище заява.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної заяви судом встановлено наступне.

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, в тому числі суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з`ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України).

Згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру від 08.07.2025 № 1549739 ОСОБА_5 , 29 серпня 2019 року був знятий з реєстрації за адресою, вказаною у заяві.

Таким чином, станом на дату звернення до суду відомості щодо реєстрації місця проживання заявника, які необхідні для визначення територіальної підсудності справи, відсутні.

Отже, заявнику/представнику слід надати відомості щодо підсудності справи Білопільському районному суду Сумської області.

Також суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зокрема, за змістом ч.1 ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Вимога про зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту є обов`язковою, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки, так як встановлення юридичного факту має відбуватися лише з метою захисту чи визнання конкретного права заявника. Від мети встановлення юридичного факту також залежить коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі.

Встановлення факту судом можливе, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Разом із тим, у заяві про встановлення факту представник заявника посилається на те, що встановлення факту утримання заявником трьох дітей віком до 18 років необхідно для "відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації" відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку". При цьому, в заяві зазначено, що Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Однак, заявником не додано до заяви доказів на підтвердження того, що вказаний факт потребує встановлення в судовому порядку та пов`язаний з виникненням чи реалізацією цивільних прав та обов`язків заявника та неможливості реалізувати свої права у позасудовий спосіб.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки. При цьому, заінтересованими особами є особи, що беруть участь у справі та мають юридичну заінтересованість.

Разом з тим, представником заявника не вказано заінтересованої особи, чиїх прав, інтересів та обов`язків може стосуватися рішення про встановлення даного факту.

Враховуючи зміст обгрунтування заяви, у вказаній категорії справ, учасниками є також заінтересовані особи - відповідний ТЦК та СП, на військовому обліку військовозобов"язаних якого перебуває заявник ОСОБА_6 , однак враховуючи відсутність доказів реєстрації заявника за певною адресою та відсутність довідки про військовий облік заявника, як військовозобов"язаного, унеможливлює визначення відповідного ТЦК та СП як заінтересованої особи у справі.

Частинами 1, 3 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без руху не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Таким чином, приходжу до висновку про залишення заяви без руху, надавши строк для усунення недоліків та роз`яснивши, що в разі невиконання викладених в ухвалі вимог, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту перебування дитини на утриманні, залишити без руху.

Запропонувати заявнику/представнику протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки і роз`яснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя