Провадження № 2/537/214/2025
Справа № 537/5283/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.07.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука у складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участі секретаря судових засідань Кириченко М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 300 000 грн. 00 коп.
Свої вимоги позивач мотивував тим, 14.12.2020 ним було надано відповідачу ОСОБА_2 в борг грошові кошти в розмірі 300 000 грн. 00 коп., на підтвердження чого відповідач написав розписку, відповідно до якої зобов`язався повернути позивачу кошти у вказаному розмірі в строк до 14.12.2021. Однак, у вказаний у розписці строк відповідач кошти не повернув. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що на його усні звернення до відповідача щодо повернення коштів останній запевняє, що поверне борг. У зв`язку і тим, що відповідач, порушує права позивача, не бажає врегулювати спір мирним шляхом, ОСОБА_1 і вимушений звернутись до суду із даним позовом.
Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 04.11.2024 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 20.03.2025 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило.
Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов суду не направив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, приймаючи до увагу думку позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючі правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 14.12.2020 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики (грошової). Відповідно до умов даного договору відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в борг у розмірі 300 000 грн. 00 коп., які зобов`язався повернути до 14.12.2021, позика безвідсоткова, що підтверджується відповідною розпискою ОСОБА_2 від 14.12.2020 (а.с. 6).
Згідно частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Положеннями частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Аналізуючи вказану норму чинного законодавства України, підтвердженням факту укладання договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є розписка від 14.12.2020, зі змісту якої вбачається, що останній дійсно отримав від позивача грошові кошти в зазначеному в ній розмірі.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України №6-996цс17 від 13 грудня 2017 року.
Згідно позиції, висловленої в постанові Верховного Суду у справі №367/135/16-ц від 05 вересня 2018 року, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів зробити відповідні правові висновки щодо дійсної природи існуючих між сторонами правовідносин; розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та зазначення дати отримання коштів.
Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання умов договору позики.
За приписом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 629 Цивільного кодексу Украйни встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно статті 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Положеннями частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно встановлених обставин справи, відповідач не виконав умови договору з повернення грошових коштів. Докази на підтвердження виконання відповідачем своїх зобов`язань матеріали справи не містять.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання умов договору позики, умови якого ОСОБА_2 у встановлені строки не виконав, що підтверджується наявністю у позивача розписки та відсутністю заперечень відповідача.
Враховуючи зазначені вище положення чинного законодавства, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 000 грн. 00 коп., який було сплачено останнім при зверненні до суду із позовом.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 526, 549, 551, 625, 1046 Цивільного Кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 14.12.2020 в розмірі 300 000 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на оплату судового збору в розмірі 3 000 грн. 00 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.О. Зоріна