ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 липня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 757/49331/23-ц

Головуючий у першій інстанції Данько О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1059/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

за участі секретаря: Шапко В.М.,

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна Страхова компанія «ОРАНТА»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 року, суддя Данько О.В., місто Борзна.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства суму страхового відшкодування у розмірі 71 331,00 грн та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.10.2022 між ОСОБА_1 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №211396336), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «ЗАЗ 21093», д.н. НОМЕР_1 .

24.03.2023 о 16 год. 40 хв. в м. Києві сталася автопригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ 21093», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Вольво ХС60», д.н. НОМЕР_2 . У результаті ДТП автомобілям було завдано пошкоджень.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року по справі № 757/13147/23-п ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою встановлено, що « ОСОБА_1 24.03.2023 о 16:40 год. в м. Києві по Дарницькому мосту, керуючи автомобілем «ЗАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан автомобіля та його комплектність, правильність розміщення та кріплення вантажу, внаслідок чого під час руху злетів лист фанери та пошкодив автомобіль «Вольво» НОМЕР_2 , який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3 «а», 22.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП».

Власнику автомобіля «Вольво» було завдано матеріального збитку у розмірі 71 331,00 грн., який був виплачений страховою компанією.

Вважає, що саме через незабезпечення відповідачем належного технічно справного стану його автомобіля (окрім порушення водієм ще й правил перевезення вантажу та його кріплення), як наслідок, було пошкоджено т.з. «Вольво ХС60».

Посилаючись на пп. «г» п. 38.1.1.ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути вищевказану суму у порядку регресу.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимоги та вирішити питання відшкодування судових витрат.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на п.п. «г» п. 38.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якому вказано, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена у встановленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Однак постановою суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не встановлено, що причиною ДТП є технічна несправність його автомобіля.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що підпункт «а» пункту 2.3 та 22.2 ПДР України, на підставі яких відповідача було визнано винним у ДТП, не стосується невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Крім того, судом не вказано, який саме пункт ПДР щодо технічного стану транспортного засобу відповідачем порушено, що є обов`язковим для застосування пп. «г» пп.38.1.1 п.28.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що доказів того, що на час ДТП було несправне кріплення багажника і що лише внаслідок цього сталося ДТП, матеріали справи не містять, як і не має технічного висновку спеціаліста чи експерта з приводу несправності автомобіля на момент вчинення ДТП, також відсутні письмові докази та пояснення свідків.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 05.10.2022 між ОСОБА_1 та HACK «ОРАНТА» був укладений Поліс №211396336 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 . Строк дії договору по 05.10.2023 включно (а.с. 7).

Згідно відповіді від НПУ, вбачається, що 24.03.2023 о 16 год.40 хв. в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ 21093», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Вольво ХС60», д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . У результаті ДТП автомобіль «Вольво ХС60» зазнав механічних пошкоджень (а.с 6).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року у справі № 757/13147/23-п ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 24.03.2023 о 16:40 год. в м. Києві по Дарницькому мосту, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан автомобіля та його комплектність, правильність розміщення та кріплення вантажу, внаслідок чого під час руху злетів лист фанери та пошкодив автомобіль «Вольво», НОМЕР_2 , який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3а, 22.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.». У постанові зазначено, що вказані висновки суду ґрунтуються на доказах, наявних у матеріалах справи: протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, поясненнях водіїв (а.с. 5).

Згідно пояснення потерпілої ОСОБА_2 , вбачається, що із автомобіля, який рухався попереду, раптово піднявся лист фанери разом з іншими предметами полетів у її автомобіль та пошкодив його (а.с. 142).

Із письмових пояснень ОСОБА_1 , слідує, що на його автомобілі відпало кріплення багажника на якому був лист фанери, що разом із кріпленням пошкодив автомобіль потерпілої. (а.с. 143).

29.03.2023 ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про ДТП та заявою про страхове відшкодування, у якій зокрема зазначила, що з автомобіля відповідача, який рухався попереду злетів лист фанери та перемичка багажника залізна та пошкодили її автомобіль (а.с. 11).

Потерпіла провела ремонт автомобіля у ТОВ «Вікінг Моторз», загальна вартість якого становить 149 493,00 грн., що підтверджується актами виконаних робіт та квитанціями. Вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу склала 71 331,00 грн. із урахуванням ПДВ. Сума страхового відшкодування виплачена ОСОБА_2 25.04.2023 у сумі 51 844,97 грн. та 11.07.2023 у сумі 19 486,03 грн. (а.с. 8-10, 12-22, 26, 100-103)

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зверталося до ОСОБА_1 у порядку досудового урегулювання вказаного спору, із заявою про виплату страхового відшкодування у порядку регресу, однак, той відмовився виконати регресну вимогу у добровільному порядку (а.с. 23-25).

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз.1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «г» підпункту 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 «а», 22.2 Правил дорожнього руху України, що перебувають у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення пошкоджень транспортного засобу «Вольво ХС60», д.н. НОМЕР_2 , відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП

Відповідно до ч. ч. 4 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із п.2.3 «а» Правил дорожнього руху, водій перед виїздом зобов`язаний перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п. 22.2 Правил дорожнього руху, водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача та була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. ПАТ НАСК «ОРАНТА» здійснила розрахунок відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням ПДВ та виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки грунтуютиься на довільному тлумаченні правових норм та протирічать письмовим доказам по справі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст.. 389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: