Справа № 952/258/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2025 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Ніколенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021 у розмірі 55 233 97 грн., судових витрат, а також судового збору у розмірі 2 422,40 та витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 12.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою було укладено Кредитний договір № 885963330, за умовами якого відповідачці надано грошові кошти в сумі 18 250,00 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2024. 05.08.2020 між ТОВ « Таліон Плюс» та ТОВ « ФК Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ « Таліон Плюс» та ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс « уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.202 ( Додаток № 18) та № 3 від 30.12.2022 (Додаток № 19) якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 06.03.2025 ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ « Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 060325-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Однак, в супереч умов кредитного договору відповідачка своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, порушуючи взяті на себе договірні зобов`язання та станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки перед позивачем становить 55 233,97 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 11608,11 грн; заборгованість за відсотками 43 625,41 грн. Нарахування заборгованості здійснено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» нарахувань за кредитним договором не проводили.

Не погодившись з позовом щодо стягнення заборгованості за відсотками відповідачка ОСОБА_1 в особі представника адвоката Головко В.В. подала відзив на позовну заяву, в якому вказує, що до позовної заяви надано розрахунок заборгованості без прив`язки до конкретних розрахунків. Крім того, розмір суми нарахованих відсотків 43 625,41 грн., не відповідає засадам справедливості, складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам, прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов. Стверджує про пропуск позивачем загального строку позовної давності. Зазначає що предметом договору факторингу, на момент його укладання 28.11.2018 не могло бути право будь-якої вимоги за неіснуючим на той час кредитним договором. Кредитний договір з відповідачкою ОСОБА_1 укладено 12.06.2021,що в свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за кредитним договором. Крім того, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» , перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач, на підставі договорів факторингу, які були укладені між « ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога». Кредитний договір було укладено між « ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 вже після укладення ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога`та ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» договору по відступлення прав вимоги. ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога`здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідачки на момент укладення договору факторингу не існувало, тому позивчем не доведено факту переходу права вимоги до відповідачки за кредитним договором. Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 отримала повідомлення про відступлення права вимоги забогованості по кредитному договору та включення його до бази персональних даних. Крім того, відсутні дані щоб здійснювалися повідомлення боржника шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на офіційному сайті. Матеріали справи не містять даних про те, що таке повідомлення розміщувалось на офіційному сайті.Також до позову не надано належних Правил кредитування, відсутні дані, що відповідачка ознайомлена із Правилами кредитування, тому просить залишити позовні вимоги повністю без задоволення.

У відповіді на відзив ТОВ «Юніт Капітал» вказує, що сутність договору факторингу №28/1118-01 полягає не у відступленні права вимоги за конкретним кредитним договором, а у відступленні прав вимоги, зазначених у реєстрах прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу, на підставі додаткових угод, а отже ТОВ «Юніт Капітал» правомірно набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021. Вважає строк позовної давності непропущеним у зв`язку із зупиненням законодавцем перебігу позовної давності на підставі дії воєнного стану. Зазначає про те, що факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання грошового зобов`язання жодному з кредиторів не є підставою для звільнення відповідачки від виконання зобов`язань.Просить задовольнити позовні вимоги до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою судді від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без виклику).

В судове засідання представник позивача ТОВ « ЮНІТ КАПІТАЛ» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності представника, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Головко В.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ « ЮНІТ КАПІТАЛ» із підстав, викладених нею у відзиві на позовну заяву.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, вислухавши представника відповідачки адвоката Головко В.В., перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 12.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою було укладено Кредитний договір № 885963330, за умовами якого відповідачці надано грошові кошти в сумі 18 250,00 грн., а відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2024. 05.08.2020 між ТОВ « Таліон Плюс» та ТОВ « ФК Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ « Таліон Плюс» та ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс « уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.202 ( Додаток № 18) та № 3 від 30.12.2022 (Додаток № 19) якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 06.03.2025 ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ « Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 060325-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Однак, в супереч умов кредитного договору відповідачка своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, порушуючи взяті на себе договірні зобов`язання та станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки перед позивачем становить 55 233,97 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 11608,11 грн; заборгованість за відсотками 43 625,41 грн. Нарахування заборгованості здійснено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» нарахувань за кредитним договором не проводили.

Згідно наданого розрахунку заборгованості, судом встановлено, що ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 55 233,97 грн., з яких: 11608,56 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 43625,41 грн. - сума заборгованості по відсоткам.

Щодо переходу права вимоги за кредитним договором № 885963330 від 21.06.2021 відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, суд зазначає наступне.

1.1. Строк чинності договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018

28.11.2018 між ТОВ « МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ( Клієнт) та ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» ( Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01.

Відповідно до п. 8.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року.

Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання Сторонами та становлять його невідємну частину.

28.11.2019 між ТОВ « МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2020. При цьому всі інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжили строк договору до 31.12.2021. В даній додатковй угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 між Клаєнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 27 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2023 року. В даній додатковй угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено в новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.

З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

1.2 Предмет договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018

Пунктом 2.1 Розділу 2 ( предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступти Фактору Прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором .

Тобто предметом Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п.1.3 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2028 визначено, що під правом вимоги розуміються всі права Клієнта за Кредитними договорами , в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникають в майбутньому.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.

В той же час, відповідно до п.1.5 Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелів прав вимоги до боржників, що відступається до Договором, форма вказаного Реєстру наведена в Додатку № 1 до Договору.

Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає ( не забороняє) можливість ії укладання множинну кількість разів, випадку бажання та необхідності Сторін.

Згідно п.4.1 договору факторингу , право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 160 від 16.11.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ( урахуванням додаткових угод до нього) , ТОВ « Таліон ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 41 349,97 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 31.12.2024.

З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Тобто, право вимоги за кредитним договором № 885963330 від 21.06.2021 перейшло до ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» - 16.11.2021, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 160.

Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

Відповідно до п.5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ( в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що Фактор ( ТОВ ТАЛІОН ПЛЮС) має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.

2. Перехід права вимоги за кредитниим договором № 885963330 від 12.06.2021 відповідно до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020.

05.08.2020 між ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ « Фінансова компанія « ОНЛАЙН ФІНАНС» укдадено Договір факторингу № 05/0820-01, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 8.2 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 строк дії цього Договору закінчується 04 серпня 2021 року.

Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

03.08.2021 між ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ « Фінансова компанія « ОНЛАЙН ФІНАНС», укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до п.1 якого сторони домовились продовжити строк дії договору до 31.12.2022 включно, що підтверджується матеріалами справи.

30.12.2022 між ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ « Фінансова компанія « ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до п.1 якого сторони домовились продовжити строк дії договору до 30.12.2024 включно, що підтверджується матеріалами справи.

2.2. Предмет договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року

Пунктом 2.1 Розділу 2 ( предмет договору) договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ « ФК « ОНЛАЙН ФІНАНС» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ « ФК « ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Тобто предметом договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року,є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року зазначено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникають в майбутньому.

Відповідно до п.1.5 договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 встановлено, що Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку № 1 до цього договору.

Тобто, Реєстр не є разовим докуметом, оскільки договір факторингу передбачає ( не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у разі бажання та необхідності сторін.

Згідно п.4.1 право вимоги переходить від ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ « ФК « ОНЛАЙН ФІНАНС» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі установленій в Відповідному додатку.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ « ФК « ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 на загальну суму 55233, 97 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.1.6 договору факторингу « Фінансування» - сума коштів, що сплачується Фактором Клієнту за відступлення права вимоги на умовах цього договору».

Відповідно до п.3.1.1 Фінансування належна сплата Клаєнту сума грошових коштів встановлюється в кожному Реєстрі прав вимог окремо.

Отже, договір № 05/0820 -01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 05.08.2020- 30.12.2024.

З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Тобто підписання реєстру прав вимог передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності договору факторингу до 30.12.2024 року.

Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу № 05/0820 -01 від 05.08.2020 фактор ( ТОВ « Фінансова компанія ОНЛАЙН ФІНАНС» ) має право розпоряджатися правом вимоги на свій розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Тобто, створення Реєстрів прав вимог до договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та № 05/0820-01 від 05.08.2020 відбувається за формою, що визначена у відповідних додатках.

Таким чином, вбачається, що вищезначені Реєстри можуть бути укладені в будь-який момент чинності договорів факторингу, а перехід права вимоги відбувається в день підписання кожного з Реєстрів.

3. Перехід права вимоги за кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021 відповідно до договору факторингу № 060325-У від 06.03.2025.

06.03.2025 ТОВ « ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач уклали договір факторингу № 060325-У.

Відповідно до п.1.1 за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ( ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання ( суму позики), плату за позикою ( проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дана заначені в Реєстрі боржників , який формується згідно з Додатком № 1 є невід`мною частиною договору ( п.1.1) Витяг з Реєстру боржників, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, згідно з витягу Реєстру боржників від ТОВ « ФК « ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 55 233,97 грн.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Реєстр боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Реєстр боржників за договором факторингу № 060325-У від 06.03.2025.

Відповідно до п.1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги забогованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до п.3.4 договору, фактор сплачує клієнту 100 % ціни продажу, передбаченої п. 3.3 цього договору , не пізніше 30 банківських днів з моменту підписання акта прийому передачі Реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові. А може вплавати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора.

Тобто факт неповідомлення боржника про уступки права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні забогованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Такий висновок відповідає позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 555/2428/15-ц ( провадження № 61-33585св18).

Враховуючи наведене, позивачем доведено факт переходу права вимоги.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). (статті 512 ЦК України)

За нормами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина першастатті 516 ЦК України).

Ч. 1ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1, 2ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

За правилами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд звертає увагу, що позивачем надано належні докази на підтвердження фактів переходу права вимоги за кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021, в яких наявне прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , а також встановлено перехід права вимоги за кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2024. 05.08.2020 між ТОВ « Таліон Плюс» та ТОВ « ФК Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ « Таліон Плюс» та ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс « уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.202 ( Додаток № 18) та № 3 від 30.12.2022 (Додаток № 19) якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 06.03.2025 ТОВ « ФК « Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ « Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 060325-У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Нарахування заборгованості здійснено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «Юніт Капітал» нарахувань за кредитним договором не проводили.

За даними розрахунків заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за Кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021 на момент подання позовної заяви складає 55 233, 97 грн., з яких: заборгованість по кредиту 11 608, 56 грн; заборгованість за відсотками 43 625,41 грн.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилами ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цьогоЗакону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах,зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи,якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. (ч. 2 ст. 638 ЦК України)

За правилами ст.526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За нормами ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальна вартість кредиту для споживача це сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

З загальною вартістю кредиту за кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021, яка включає суму кредиту та проценти за користування кредитом, відповідачка ознайомлена.

Згідно з ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ч. 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

За положеннями ст.525 ЦК Україниодностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.

За частиною 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч. 1ст.625 ЦК України)

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правилами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення договору та наявність заборгованості по кредиту у сумі 11 608,56 грн. Враховуючи,що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021, яка становить 11 608,56 грн.

Позивачем також пред`явлено вимогу про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021 станом на 31.03.2025 в сумі 43 625,41 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

Щодо нарахування відсотків суд зазначає наступне.

Відповідно до п..1.1 Договору крединої лінії № 885963330 від 12.06.2021 кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 18 250 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі та додатках до нього.

1.7. Кредитна лінія надається строком на 30 ( тридцять днів) від дати отримання кредиту позичальником ( далі- Дисконтний період), а саме до 26.08.2021 року . У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

Згідно п. 1.9 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

1.9.1.виключно за період строку визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 156,95 процентів річних, що становить 0.43 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним;

1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 368,37 процентів річних, що становить 1,01 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором , може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особостому кабінеті.

12.07.2021 боржник здійснив платіж у розмірі 2 355, 00 грн., з яких 2 354,40 грн. по відсоткам, 0,60 грн. по тілу кредиту.

14.08.2021 та 15.08.2021 боржник здійснив частковий платіж у розмірі 12 870,00 грн., з яких: 6 639,88 грн. по відсоткам, 6 230,12 грн. по тілу кредиту.

10.09.2021 боржник здійснив частковий платіж у розмірі 2 446, 00 грн., з яких: 445, 04 грн. по відстокам 0,96 грн. по тілу кредиту.

Станом на 31.03.2025 заборгованість відповідачки за кредитним договором № 885963330 від 12.06.2021 становить 55 233,97 грн., з яких 11 608,56 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 43625,41 грн.- заборгованість за відсотками.

Згідно умов договору, та також, як зазначає і сам позивач, строк кредитування складає 30 днів, від дати отримання кредиту позичальником ( далі- Дисконтний період), а саме до 26.08.2021 року, а отже нарахування відсотків поза межами строку кредитування, тобто після 26.08.2021, є порушенням норм чинного законодавства.

Однак, ОСОБА_1 нараховано ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 40 785,97 грн. у період з 27.08.2021 по 16.11.2021, а також ТОВ «Таліон Плюс» в розмірі 43 625,41 грн. у період з 16.11.2021 по 31.07.2023.

Разом з тим, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання (пункт 8.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18).

Таким чином, максимальний розмір процентів який може бути розрахований та пред`явлений до стягнення з відповідачки складатиме 156,95 грн. ( 11608,56 грн. (тіло кредиту) * 0,43% = 49,91 грн. в день; 49,91 грн. * 67 днів = 3 343,97 грн. ). Згідно умов договору, та також, як зазначає і сам позивач, строк кредитування складає 30 днів, а отже нарахування процентів поза межами строку кредитування, тобто після 26.08.2021, є порушенням норм чинного законодавства.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11 608,56 грн. та забогованість по несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 3 343,97 грн., а загалом 14 952,53 грн.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, що узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

Отже, після спливу визначеного договором строку кредитування (26.08.2021) позивач не мав права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з відповідачки на користь банку заборгованості за відсотками в розмірі 43 625,41 грн., нарахованими після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 26.08.2021, і вважає необхідним стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками в межах дії строку кредитного договору в сумі 3 343,97 грн. (з урахуванням сплачених відповідачкою відсотків за користування кредитом ).

За правилами статті 141 ЦПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зі змінами, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов суд задовольняє частково, тобто на 36 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» у сумі 1090,08 грн.

Стосовно тверджень представнка відповідачки ОСОБА_1 адвоката Головко В.В. про пропуск позивачем загального строку позовної давності, пред`явивши позов тільки у 2025 році, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 чт.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Як свідчать матеріали справи, датою звернення ТОВ «Юніт Капітал» із даною позовною заявою через систему «Електронний суд» є 31.03.2025.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 2 квітня 2020 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину»( набрав чинності 2 квітня 2020 року).

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IXперелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі статті 259 ЦК України.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду 06 вересня 2023 року у справі №910/18489/20, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі 947/8885/21.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ(далі Указ) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та діє до теперішнього часу.

Пунктом 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, на введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 воєнний стан з 24 лютого 2022 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом ті обставини, що 07.08.2020 є днем, коли позивач мав довідатись про порушення свого права (останній день дії строку кредитного договору), і звернувся із цим позовом до суду 31.03.2025, строк позовної давності у спірних правовідносинах не є пропущеним.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підставі п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За нормами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137ЦПК України).

Нормою ч. 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: Договір про надання правничої допомоги, укладений з адвокатським бюро «Тараненко та партнери» № 10/03/25-02 від 10 березня 2025 року, Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правничої допомоги №10/03/25-02 від 10.03.2025, Акт прийому-передачі наданих послуг до договору № 10/03/25-02 від 10.03.2025.

Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до договору від 10.03.2025 заявлена до стягнення сума 6000 грн. включає: складання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (2 години часу) вартістю 5000 грн., вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника (2 години часу) - 1000 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18,від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства,навіть, якщо відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру витратна професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу, здійснений адвокатом на загальну суму 6000 грн. не є співмірним зі складністю справи, часом (4 години), витраченим адвокатом на складання позовної заяви, а також надання послуг, пов`язаних з вивченням матеріалів справи, оскільки справа за позовом ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення заборгованості є типовою для позивача, не представляє для адвоката складності та не потребує окремих консультацій по кожній конкретній справі цієї категорії. Ці послуги не є виправданими, а є явно завищеними та неспівмірними з витраченим часом.

Керуючись такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи розумність розміру витрат позивача на правову допомогу, виходячи з характеру спірних відносин у справі, суд дійшов до висновку про те, що заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн., виходячи з того, що більшу частину позову складають посилання на зміст норм ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» ( м. Київ, вул. Рогнідинська, буд.4 А, офіс 10, , заборгованість за кредитиним договором № 885963330 від 12.06.2021 у розмірі 14 952,53 грн (чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві ) грн. 53 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту- 11 608,56 грн; заборгованість за відсотками 3 343,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» ( м. Київ, вул. Рогнідинська, буд.4 А, офіс 10, , судовий збір у розмірі 1090,08 грн. та витрати на правничу допомогу 3000 грн., а всього- 4090,08 (чотири тисячі дев`яносто ) грн. 08 коп.

В іншій частині у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Є.І. Яценко