Провадження № 2/243/153/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

за участю секретаря судового засідання Яковенко Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариство «Донбасенергоспецремонт» про стягнення заборгованості із заробітної плати

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якого діє представник, звернувся до суду з вказаною позовною заявою, на обґрунтування якої вказав, що ОСОБА_1 працював у відповідача з 23.10.2017 по 15.05.2021 включно та був звільнений за ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю. В день звільнення позивачу не була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення, у тому числі матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки за 2021 рік у розмірі 9545,97; борг за знижений посадовий оклад, доплату за шкідливі умови праці, не нарахована премія та надбавка за безперервний час роботи. Крім того, згідно Галузевої угоди розділу 1.1 пункту 2.3 та діючого колективного договору мінімальний розмір тарифної ставки (окладу) працівника, який виконує некваліфіковану роботу, встановлено на рівні не менше 168 % законодавчо встановленого з 01.07.2019 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При зміні в період дії колективного договору величини прожиткового мінімуму, оплата праці працівників підлягає перегляду. Прожитковий мінімум з 01.07.2019 змінювався неодноразово, однак оплата праці позивача не переглядалась. Так, прожитковий мінімум з 01.12.2019 по 30.11.2020 становив 2197 грн, з 01.12.2020 по 30.06.2021 2270 грн.

Згідно формування тарифної ставки та схем посадових окладів, яка здійснюється на основі тарифної ставки працівника, який виконує некваліфіковану роботу, міжкваліфікаційних співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів) розрахунковий коефіцієнт встановлений з 01.11.2019 дорівнює 1.5.

Таким чином, починаючи з 01.07.2020 відповідачем було порушено умови колективного договору та не сплачено ОСОБА_1 6208,3 грн, а саме: 2032,96 грн за період з 01.07.2020 по 30.11.2020 (посадовий оклад повинен був бути 5536,44 грн, за цей період позивачем отримано 58084,68 грн, замість 60117,64 грн); 4175,34 грн за період з 01.12.2020 по 30.06.2021 (оклад повинен був бути 5720 грн, за цей період позивач отримав 63262,83 грн замість 67438,17 грн).

Посилаючись на п. 5.33 розділу V «Оплата і нормування праці» колективного договору у сфері матеріального заохочення за результатами праці встановлено здійснювати виплату надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетиці на підставі Положення про виплату цієї надбавки працівникам ПАТ «Донбасенерго» П-1.03-01. Позивач стверджує, що має безперервний стаж роботи в енергетиці понад три роки та відповідно до вищевказаного Положення, розмір щомісячної надбавки до тарифної ставки (посадового окладу) становить 10 відсотків.

Відповідно п. 5 п.п.5.1 Положення, виплата надбавки за безперервний стаж роботи в енергетиці проводиться за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Положення, преміювання робітників, керівників, фахівців та технічних службовців проводиться за виконання показників преміювання відповідно і в розмірах, зазначених в додатку № 1-2.

Таким чином ОСОБА_1 була невиплачена премія починаючи з січня 2021 в розмірі: січень 885,9 грн; лютий 598,9 грн; березень 851,7 грн; квітень 1380,28 грн; травень 3119,7 грн.

Всього несплачена премія у розмірі 6836,48 грн.

Крім того, представник позивача вважає, що на підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП України ПАТ «Донбасенерго» повинно виплатити позивачу його середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 15.05.2021 по 01.12.2021.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 його середньомісячна заробітна плата з жовтня 2020 по травень 2021 складає 9545,97 грн. Середній заробіток за час затримки за період часу з 15.05.2021 по 01.12.2021 складає 57275,82 грн.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь: заборгованість із заробітної плати у розмірі 22590,75 грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 29.05.2021 по 01.12.2021 у розмірі 57275,82 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник участь не приймали, від представника позивача на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їх з участі, просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає повністю, обґрунтовуючи свої заперечення наступним. Товариство підтверджує, що у період часу з 23.10.2017 до 15.05.2021 СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» перебувала у трудових відносинах із ОСОБА_1 , який виконував обов`язки вогнетривника 3 розряду Слов`янського цеху СОТ ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт». ОСОБА_1 було звільнено з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Розрахункові суми, які належали ОСОБА_1 складають 42846,03 грн, та з них: заборгованість по заробітній платі у сумі 19608,64 грн та компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату у сумі 38,16 грн; вихідна допомога в сумі 20035,6 грн та 3163,63 грн. Вказані суми були виплачені ОСОБА_1 14.05.2021 та 28.05.2021.

Вказує, що ст. 233 КзПП України визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Частиною другою цієї статті передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має справо звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Зазначає, що до складу заробітної плати не входить матеріальна допомога, яка є матеріальним заохоченням й залежить від ряду умов для призначення й виплати: стаж роботи на підприємстві, тривалість відпустки та інше. Не відноситься до заробітної плати й виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку. З норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Враховуючи, що виплата розрахункових платежів відбулась 14.05.2021 та 28.05.2021, то кінцевою датою тримісячного строку для звернення ОСОБА_1 до суду з дня коли він дізнався, або повинен був дізнатися про порушення свого права 27.08.2021.

Також відповідач не погоджується із заявленою відповідачем сумою матеріальної допомоги за 2021 рік, оскільки, відповідно до п. 5.35 розділу V «Оплата і нормування праці» Колективного договору, сторони у сфері матеріального заохочення за результатами праці домовилися виплачувати Працівникам один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати працівника за попередній календарний рік в Товаристві. Таким чином, для визначення розміру середньомісячної заробітної плати для надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 у 2021 році необхідно застосувати дані про розмір заробітної плати за 2020 рік, а не за 2020-2021 рік, як зазначено в позовній заяві. Згідно з відомостями підприємства, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за 2020 рік становить 10710,92 грн (127459,51 грн / 352 дні= 362,1х29,5 днів).

Стосовно формування тарифної ставки відповідач зауважив, що Галузевої угоди та відповідно до п. 5.5 Колективного договору мінімальний розмір тарифної ставки (місячного окладу) працівника, який виконує некваліфіковану роботу, вирішено встановити не менше: з 01.01.2019 160 %; з 01.07.2019 168 % прожиткового мінімуму для працездатних громадян. Відповідно до наказу СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» від 31.10.2019 № 161к «Про умови оплати праці робітників СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» з 01.11.2019 року» встановлено з 01.11.2019 мінімальну тарифну ставку працівника, який виконує просту не кваліфіковану роботу у розмірі 3372 грн (2007 * 1,68 3371,76). Згідно з умовами Колективного договору, місячні тарифні ставки робітникам визначаються шляхом помноження мінімальної тарифної ставки Працівника, що виконує некваліфіковану роботу, на розрахункові коефіцієнти, передбачені Колективним договором. Розрахунковий коефіцієнт, що відповідає 3 розряду становить 1,50-2,04. Відповідно до штатного розпису керівників, професіоналів, спеціалістів, технічних службовців і робітників СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» на 2019 рік вогнетривнику 3 розряду ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад у розмірі 5341 грн (3372*1,5839).

Колективним договором передбачено, що при зміні в період дії Колективного договору величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оплата праці працівників нижче норм, визначених Галузевою угодою, але не нижче державних норм й гарантій в оплаті праці, може застосовуватись лише тимчасово, на період подолання фінансових труднощів, терміном не більше шести місяців (ст. 14 ЗУ «Про оплату праці»). Фінансові труднощі ПАТ «Донбасенерго» були пов`язані з тим, що 17.01.2021 на єдиному блоці № 7 Слов`янської ТЕС ПАТ «Донбасенерго» трапилась аварія зупинка турбогенератора К-800-240-2 єдиного енергоблоку електростанції, що призвела до аварійного відключення енергоблоку від електричної мережі України та необхідності проведення позапланового капітального ремонту, який здійснювався до 17.04.2021. Таким чином, Товариство втратило основне джерело доходу, що в свою чергу призвело до напруженого фінансового стану компанії. Однак, в зазначений в позовній заяві період оплата праці ОСОБА_2 нижче мінімального місячного окладу, визначеного Галузевою угодою, не була, оскільки фактичний посадовий оклад становив 5341 грн при мінімальному розмірі місячного окладу, передбаченого Галузевою угодою за період з 01.11.2019 по 30.11.2019 3371,76 грн, за період з 01.12.2019 по 30.06.2020 3531,36 грн, за період з 01.07.2020 по 30.11.2020 3690,96 грн, за період з 01.12.2020 по 30.06.2021 3813,60 грн. Самостійне перерахування посадового окладу ОСОБА_1 в позовні заяві, з урахуванням підвищення мінімальної тарифної ставки, не відповідає дійсності, оскільки при встановлених нових умовах оплати праці забезпечується диференційований підхід до мотивації кожного працівника, з метою уникнення зрівняння в оцінці результатів праці робітників, шляхом застосування коефіцієнтів, передбачених Колективним договором, в цьому випадку 1,50-2,04. Таким чином, у разі підвищення посадового окладу ОСОБА_1 , міг бути застосований інший коефіцієнт, який би відрізнявся від попередньо встановленого, в залежності від проценту підвищення посадового окладу та особистого вкладу ОСОБА_1 в трудову діяльність.

Стосовно не виплати премії протягом січня-травня 2021 року, відповідач зазначає, що відповідно до п. 3.1 розділу 3 Положення про преміювання робітників, керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» за основні результати господарської діяльності (додаток 5.1 до Колективного договору), підставою для нарахування премії є довідка про виконання показників преміювання кожним структурним підрозділом «Донбасенергоспецремонт». Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Положення, преміювання робітників, керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців проводиться за виконання показників преміювання відповідно і в розмірах, зазначених в Додатках № 1-2. Однак, нарахування й виплата премій, в тому числі й ОСОБА_1 , протягом січня-травня 2021 року не відбувалась на підставі наказів ПАТ «Донбасенерго» про призупинення нарахування та виплати премій, оскільки через тривалу відсутність генерації електричної енергії енергоблоком № 7 Слов`янської ТЕС, значні витрати котів спрямовувались на фінансування ремонтно-відновлювальних робіт. ПАТ «Донбасенерго» опинилося у критичному фінансовому становищі, що обумовило неможливість своєчасно виконувати фінансові зобов`язання. Відповідно до протоколу № 37 позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Донбасенерго» від 20-23 вересня 2021 року, прийнято рішення про ініціювання процедури санації ПАТ «Донбасенерго» до відкриття провадження по справі про банкрутство за умови попереднього погодження плану санації.

Стосовно заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідач зауважив, що у статті 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначеністаттею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Тож, наразі законодавством встановлюється обмеження щодо виплати роботодавцем сум середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Донбасенерго» в особі СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» в повному обсязі.

12.01.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 233 КзПП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має справо звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати буз обмеження будь-яким строком. Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 п. 25 непроведення розрахунку з працівником в день звільнення, або якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст. 117 КзПП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Ст. 2 вказаного закону передбачено, що заробітна плата складається з основної, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До інших компенсаційних виплат відносятья виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Також згідно з інструкцією із статистики заробітної плати затвердженої наказом Держкомстату України від від 13.01.2004 № 5, зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Із вище викладеного свідчить, що роботодавець порушив умови ст. 166 КзПП України, а тому повинен повнести відповідальність, передбачену ст. 117 КзПП України.

Щодо спростування факту ненадання працівникові матеріальної допомоги на оздоровлення, що надання її є факт надання працівникові щорічної відпустки зазначив, що відповідач навмисно укрив факт надання щорічної відпустки у розмірі 14 календарних днів 3 29.04.2021 по день фактичного звільнення 15.05.2021, що видно з розрахункового листка за квітень 2021 та з наданої суду платіжної відомості, в якій відповідачем приховано факт несвоєчасного надання відпускних шляхом невірної назви призначення виплати, а саме зазначивши що це розрахункові, а не відпускні, сплативши їх не в день початку відпустки, а 28.05.2021.

Щодо формування схеми тарифних ставок зазначає, що згідно умов кол. договору п.№5.4 формування схеми тарифних ставок, посадових(місячних) окладів проводити відповідно до закону України про оплату праці", генеральної, галузевої угоди на основі тарифної ставки (місячного окладу) працівника, що виконує некваліфіковану роботу і міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок,посадових окладів, мінімальна величина яких не може бути нижчою ніж передбачено галузевою угодою, якою встановлюются мінімальні гарантії компенсації та пільги. У п.5.5 мінімальний розмір тарифної ставки (місячного окладу) працівника,що виконує некваліфіковану роботу встановити на рівні не менше з 01.01.2019р. 160%,а з 01.07.2019р. 168% законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При зміні, в період дії колективного договору величини прожиткового мінімуму оплата праці працівників підлягає перегляду з часу вступу в дію Закону України яким встановлено нову величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Пуннт 5.13 схеми посадових окладів для оплати праці керівників,фахівців та тех службовців встановити відвідно до ст.6 "Закону України про оплату праці" виходячи з визначеним цим Кол.договором, розрахункових коефіціентів і тарифної ставки робітника 1-ого розряду.

Тарифну ставку(місячний оклад) робітника 1-ого розряду визначити шляхом множення мінімальної тарифної ставки робітника, який виконує некваліфіковану роботу, встановлену відповідно до п.5.5 цього договору на розрахункові коефіцієнти для персоналу основної діяльності 1.25. Пункт 5.14 конкретні посадові оклади керівникам фахівцям, професіоналам та тех. службовцим встановити в межах схеми відповідно до займаної посади і кваліфікацією працівника.

Так у своїй відмові відповідач не вказав що при описані визначення мінімально! тарифної ставки передбаченої галузевою угодою формула описана відповідачем застосовуєтся для визначення мінімальної тарифної ставки для працівника що виконує некваліфіковану роботу, а не для кваліфікованого робітника а саме вогнетривника 3-ого розряду. З викладеного свідчить що формула для обчислення посадового окладу вогнетривника 3- ого розряду повина бути: прожитковий мінімум*168% *1,25 (для персналу основної діяльності)*1.5839 (розрахунковий коефіціент міжрозрядний) згідно додатку 2 схеми 2.3,1 колективного договору.

Щодо відсутності фінансової можливості(скрутного становища та преміювання зазначає, що премія за виконання основних показників господарської діяльності описана у колективному договорі СО ПАТ Донбасенегоспецремонт та обов?язкова до виплат,і положення про преміювання (додаток 5.1 до кол,договору СО ПАТ"Донбасенергоспецремонт") не містить таких умов як ненарахування и невиплата премій через відсутність генерації електричної енергії енергоблоку №7 Слов?янської ТЕС, для того щоб спрямувати кошти на фінансування ремонтно-відновлювальних робіт енергоблоку №7 Слов?янської ТЕС.

Просить суд задовольнити позов у повному обсязі, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок посадового окладу згідно із колективним договором СО ПАТ «Донбасенергоспецремонт».

Вивчивши позицію сторін стосовно предмета спору, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , останній був прийнятий робітником у Слов`янський цех 23.10.2017. Після цього, 12.02.2018 ОСОБА_1 був переведений вогнетривником 2 розряду до Слов`янського цеху. 06.02.2019 переведений вогнетривником 3 розряду до Слов`янського цеху. 15.05.2021 позивач був звільнений за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, наказ № 85к.

Як вбачається з наказу № 202-О від 28.04.2021 «Про надання щорічної відпустки», ОСОБА_1 , вогнетривнику 3 розряду Слов`янського цеху, надано, щорічну основну відпустку з 29.04.2021 по 15.05.2021 на 14 календарних днів за період роботи з 23.10..2020 по 22.10.2021. Наказом також установлено дату звільнення ОСОБА_1 15.05.2021.

До відповіді на відзив ОСОБА_1 додав розрахунковий листок за квітень 2021. Розрахункові листки за період грудня 2019 по травень 2021, які відображають складові заробітної плати ОСОБА_1 , яка нараховувалась йому у вказані періоди було надано відповідачем.

Згідно довідки про доходи від 26.08.2021 сума доходу ОСОБА_1 , без врахування утримань, за період з 01.06.2020 по 15.05.2021 становить 121347,51 грн.

Відповідно до довідки б/н середній місячний (21 день) заробіток ОСОБА_1 за період з 10.2020 по 04.2021 становить 9545,97 грн.

З даних про суми для вирахування середнього заробітку ОСОБА_1 за період з 01.2020 по 12.2020 суми виплат, які враховуються в розрахунок середньої заробітно плати 127459,51 грн, середньоденна заробітна плата 362,10 грн.

Також в обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 надав суду копію листа ДСУ з питань праці.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано витяг з Колективного договору СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» на 2019-2021 роки, зареєстрований в УСЗН Слов`янської РДА між роботодавцем та профкомом за № 13 від 22.02.2019, згідно з п. 1.3, пп. 1 п. 1.4, п. 1.5 якого сторони визнають цей колдоговір локальним нормативним актом, на підставі якого буде здійснюватися регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин протягом всього періоду його дії. Колдоговір складений з урахуванням положень Генеральної, Галузевої угод і включає додаткові норми згідно з передбаченою законодавством системою договірного регулювання. Положення цього Колдоговору поширюються в т. ч. на всіх найманих працівників «Донбасенергоспецремонт». Норми і положення цього Договору є обов`язковими для дотримання Роботодавцем, Працівниками та Профкомом.

Крім цього, відповідачем надано суду:

- Положення про виплату надбавки за безперервний стаж роботи в енергетиці працівниками ПАТ «Донбасенерго», П-1.03-012, затверджене Наказом генерального директора ПАТ «Донбасенерго» 28.12.2018 № 203;

- Наказ № 161к від 31.10.2019 «Про умови оплати праці працівників СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» з 01.11.2019»;

- Положення про структурну одиницю публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт», затверджене позачерговими Загальними зборами ПАТ «Донбасенерго» 06.09.2016, протокол № 26;

- Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22596629 від 06.02.2017, згідно з яким основний вид діяльності СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» - ремонт та технічне обслуговування електричного устаткування.

Також відповідачем надано відомості про суми для нарахування середнього заробітку ОСОБА_3 , згідно з якими для розрахунку середньої заробітної плати відповідач взяв період з січня 2020 року по грудень 2020 року. Загальна сума заробітної плати за вказаний період складає 127459,51 грн. З чого вираховується середньоденна заробітна плата, яка складає 362,10 грн. Також за ОСОБА_1 нарахована матеріальна допомога до відпустки в сумі 10710,92 грн.

З платіжного доручення № 3110 від 14.05.2021 вбачається, що ОСОБА_1 було виплачено розрахункові у розмірі 19608,64 грн. З платіжного доручення № 3111 від 14.05.2021 видно, що ОСОБА_1 було перераховано одноразову матеріальну допомогу у розмірі 20035,60 грн. З платіжного доручення № 23,25 від 28.05.2021 видно перерахування позивачу відповідачем розрахункових у розмірі 38,16 грн та 3163,63 грн.

Згідно наказу ПАТ «Донбасенерго» № 09/5-т від 11.06.2021, після аналізу виробничої діяльності Товариства за І декаду червня 2021 року та відсутність впевненості щодо значного покращення результатів від продажу електроенергії та відповідно покращення фінансового стану Товариства, на підставі п. 5.1 рішення Правління ПАТ «Донбасенерго» наказано перенести термін нарахування премії за грудень 2020 року на ІІІ квартал 2021 року, але не раніше місяця наступного за місяцем погашення заборгованості із заробітної плати перед працівниками і відновлення періодів виплати заробітної плати, передбачених колективним договором.

Згідно наказу № 07/1-т від 28.01.2021, у зв`язку із зупинкою генеруючого обладнання на СО ПАТ «Донбасенерго» Слов`янська ТЕС на час проведення ремонтно-відновлювальних робіт, на підставі п. п. 1.3 та 1.4 рішення Правління ПАТ «Донбасенерго» наказано: 1) тимчасово, до відновлення генерації на енергоблоці № 7 Слов`янської ТЕС, не нараховувати премію за основні результати господарської діяльності та за пуск блоків за грудень 2020 року. Нарахування премії за грудень 2020 року здійснити у першому місяці відновлення роботи енергоблоку № 7; 2) не нараховувати премію за основні результати господарської діяльності та за пуск блоків за період січень-лютий 2021 року.

Також відповідно до наказу ПАТ «Донбасенерго» № 07/2-т від , 01.04.2021, у зв`язку зі збільшенням строку ремонтних робіт на енергоблоці № 7 СО ПАТ «Донбасенерго» Слов`янська ТЕС на підставі п. 2.4 рішення Правління ПАТ «Донбасенерго» наказано не нараховувати премію за основні результати господарської діяльності та за пуск блоків за березень 2021 року.

Відповідно до наказу ПАТ «Донбасенерго» № 08/1-т від 30.04.2021, у зв`язку зі збільшенням строку ремонтних робіт на енергоблоці № 7 СО ПАТ «Донбасенерго» Слов`янська ТЕС на підставі п. 3.5 рішення Правління ПАТ «Донбасенерго» наказано не нараховувати премію за основні результати господарської діяльності та за пуск блоків за квітень 2021 року.

Згідно з актом прийому-здавання з капітального ремонту устаткування турбогенератора К-800-240-2 ЛМЗ ст. № 7 від 28.04.2021, капітальний ремонт устаткування турбогенератора К-800-240-2 виконаний ТОВ «Востокспецремонт» за період з 17.01.2021 по 17.04.2021. Після ремонту стан турбогенератора задовільний.

Крім цього, відповідачем надано суду протокол № 37 позачергових Загальних зборів ПАТ «Донбасенерго» за 20-23 вересня 2021 року, згідно якого було вирішено ініціювати процедуру санації ПАТ «Донбасенерго» до відкриття провадження у справі про банкрутство з дотриманням певних умов.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд, на підставі ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно дост. 116 КЗпП Українипри звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Отже відсутність заборгованості перед позивачем із заробітної плати має довести роботодавець.

Відповідач не заперечує той факт, що при звільненні із ОСОБА_1 не було своєчасно проведено розрахунок з виплати заробітної плати. При цьому, заборгованість по заробітній платі у сумі 19608,64 грн, вихідна допомога в сумі 20035 грн та 3163,63 грн, компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 38,16 грн були виплачені 14.05.2021 та 28.05.2021.

З наданих суду розрахункових листків позивача видно, що вони містять інформацію про складові нарахованої заробітної плати та утриманих коштів, як то податки, збори тощо, їх види та суми за період з грудня 2019 по травень 2021.

Згідно позовної заяви період, за який позивачу не вірно було розрахвано посадовий оклад - з 01.07.2020 по 30.06.2021.

Позивач, обґрунтовуючи те, що йому не в повній мірі виплачувалась заробітна плата, посилається на те, що розрахунковий коефіцієнт, який застосовувався при визначенні тарифної ставки, починаючи з 01.07.2019 почав знижуватися, а з 01.11.2019 дорівнює 1,5. При цьому посилається, що про погіршення умов оплати праці, зменшення розмірів керівництво підприємства не повідомляло.

Відповідно до ст. 96 КЗпП України, системами оплати праці є тарифна та інші системи, що форму ються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників.

Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, професійні стандарти та кваліфікаційні характеристики (за відсутності професійних стандартів).

Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або органом, уповноваженим власником, згідно з професійними стандартами за погодженням із виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). За відсутності професійних стандартів таке віднесення може здійснюватися згідно з кваліфікаційними характеристиками.

Колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці.

Вказане також узгоджується зі ст. 6 Закону України «Про оплату праці».

Згідно ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

У СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» з 2019 року діє Колективний договір на 2019-2021 роки.

Пунктом 5.2 Колдоговору визначено необхідність забезпечити протягом дії Колдоговору поетапне підвищення заробітної плати з урахуванням макроекономічних показників, визначених Урядом України, умов конкурентного ринку праці, власних фінансових ресурсів, збалансованих виробничих і фінансово-економічних показників Товариства, але не нижче норм і гарантій, передбачених чинним законодавством, Генеральною та Галузевою угодами.

Пункт 5.3 Вводити нові або змінювати діючі умови оплати праці, встановлювати доплати і надбавки, системи преміювання за погодженням з Профкомом. При погіршенні умов оплати праці, зменшення розмірів або призупинення виплат, повідомляти про це Працівників не пізніше, ніж за два місяці до їх введення.

Пункт 5.4 Формування схеми тарифних ставок, посадових (місячних) окладів проводити відповідно до Закону України «Про оплату праці», Генеральної, Галузевої угод на основі тарифної ставки (місячного окладу) Працівника, що виконує некваліфіковану роботу і міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок, посадових (місячних) окладів, мінімальна величина яких не може бути нижчою ніж передбачено Галузевою угодою.

Пункт 5.5 Мінімальний розмір тарифної ставки (місячного окладу) працівника, який виконує некваліфіковану роботу, встановити на рівні не менше: з 01.07.2019 168 % законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зміні в період дії Колективного договору величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оплата праці Працівників підлягає перегляду з часу вступу в дію Закону України, яким встановлено нову величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пункт 5.6 Місячні тарифні ставки робітникам визначати шляхом помноження мінімальної тарифної ставки Працівника, що виконує некваліфіковану роботу, на розрахункові коефіцієнти, передбачені цим Колдоговором.

Пункт 5.13 Схеми посадових окладів для оплати праці керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців встановлювати відповідно до ст. 6 ЗУ «Про оплату праці», виходячи з визначених цим Колдоговором розрахункових коефіцієнтів і тарифної ставки робітника І-го розряду.

Тарифну ставку (місячний оклад) робітника І-го розряду визначати шляхом множення мінімальної тарифної ставки робітника, який виконує некваліфіковану роботу, встановлену відповідно до п. 5.5 цього Колдоговору, на розрахункові коефіцієнти, зокрема для персоналу основної діяльності 1,25.

Пункт 5.21 Перегляд чинних і встановлених нових посадових окладів, тарифних ставок здійснювати з дотриманням норм і гарантій, передбачених чинним законодавством, Генеральною та Галузевою угодами.

Розмір заробітної плати встановлювати в залежності від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його роботи та господарської діяльності підприємства.

Як вже було зазначено вище, Колективним договором СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» на 2019-2021 роки встановлено, що для вирахування тарифної ставки (місячного окладу) для посади «вогнетривник» 3 розряду застосовуються коефіцієнти від 1,50-2,04 (Додаток 2, Схема 2-3-1).

При цьому жодними нормами не визначено чітко який саме розрахунковий коефіцієнт в межах зазначеного діапазону має застосовуватись для посади ОСОБА_1 «вогнетривник» 3 розряду.

Навпаки, пунктом 5.14 Колдоговору визначено: «Конкретні посадові оклади керівникам, професіоналам, фахівцям, та технічним службовцям встановлювати в межах схеми відповідно до займаної посади і кваліфікацією працівника. За результатами атестації, оцінки діяльності працівників, посадові оклади можуть бути змінені в межах існуючої схеми посадових окладів за відповідною посадою».

Тобто чіткі розмежування розрахункових коефіцієнтів, будь то за посадою, за розрядом, групою тощо, згідно наданих суду матеріалів, відсутні.

Із вказаного слідує, що розрахунковий коефіцієнт, що застосовується для визначення тарифної ставки посади, може варіюватися у визначеному діапазоні, тобто не менше 1,50 та не більше 2,04.

На вказаному також наполягала сторона відповідача, та суд приймає вказані доводи до уваги.

Вивчивши надані сторонами розрахункові листки за період з липня 2020 по червень 2021 року, суд дійшов наступного.

1) За період із липня по листопад 2020 року позивачу встановлено посадовий оклад в розмірі 5341 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.07.2020 до 30.11.2020 - 2197 грн.

Із зазначеного розрахуємо коефіцієнт, який застосовувався Товариством при обчисленні посадового окладу позивача:

2197*168%=3690,96 грн (мінімальний розмір тарифної ставки (місячного окладу) працівника, який виконує некваліфіковану роботу);

3690,96*1,25 = 4613,7 грн (тариф ставка (місячний окладу) робітника І-го розряду);

5341/4613,7 = 1,15 (коефіцієнт, який застосовувався підприємством при обчисленні посадового окладу ОСОБА_1 на посаді вогнетривника 3 розряду за період із липня по листопад 2020 року включно).

2) Період: грудень 2020 червень 2021 року.

Посадовий оклад: 5341 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб: 2270 грн.

Коефіцієнт: 2270 *168%=3813,6; 3813,6*1,25=4767; 5341/4767=1,12.

З огляду на наведене вбачається, що починаючи з липня 2020 року розрахунковий коефіцієнт, який застосовувало підприємство при обчисленні ОСОБА_1 посадового окладу (тарифної ставки) вийшов за межі встановленого Колдоговором діапазону, зокрема за межі мінімального розрахункового коефіцієнта, який може застосовуватись при обчисленні тарифної ставки працівнику на посаді «вогнетривник» 3 розряду.

Вивчивши надані стороною відповідача документи, судом також встановлено, що 31.10.2019 року за № 161к директором СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» видано наказ «Про умови оплати працівників СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт»» з 01.11.2019 року. Згідно з п. 1 Наказу встановлено з 01.11.2019 мінімальну тарифну ставку (місячний оклад) працівника, який виконує просту, некваліфіковану роботу у всіх галузях діяльності ПАТ «Донбасенерго», в розмірі 3372 грн. Також пп. 3.1 п. 3 Наказу, схеми посадових окладів для керівників, професіоналів, спеціалістів та технічних службовців наказано встановити відповідно до ст. 6 Закону України «Про оплату праці» та п. 5.6 Колективних договорів на 2019-2021 роки, виходячи з прийнятих розрахункових коефіцієнтів та тарифної ставки працівника 1-го розряду, яка з 01.11.2019 становить для персоналу основної діяльності 4215 грн.

Тобто, вказаним наказом керівництва підприємства встановлено визначену мінімальну тарифну ставку, з якої належить вираховувати, починаючи з 01.11.2019 посадовий оклад працівникам підприємства, без прив`язки до законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як зазначено в п. 5.5 Колективного договору.

Та враховуючи, що прожитковий мінімум для працездатних осіб систематично переглядається Урядом країни та збільшується, виданням вказаного вище наказу № 161к керівництво підприємства зменшило розміри виплат, належних працівникам, тим самим погіршило умови оплати праці.

Відповідно до п. 5.3 Колективного договору, при погіршенні умов оплати праці, зменшення розмірів або призупинення виплат визначено повідомляти про це Працівників, не пізніше, ніж за два місяці до їх введення.

Тож, враховуючи наведені обставини, здійснюючи розрахунок недоплаченої позивачу тарифної ставки, суд керується положеннями Колективного договору підприємства на 2019-2021 роки, при цьому, визначаючи суму недоплати, з огляду на відсутність доказів щодо того, що позивачу, працюючому на посаді «вогнетривник» 3 розряду, було визначено конкретний розрахунковий коефіцієнт для обчислення посадового окладу, а також не маючи відповідних повноважень оцінювати діяльність працівника, суд бере за основу мінімальний розрахунковий коефіцієнт, визначений Додатком 2, Схема 2-3-1, Колективного договору 1,5.

Так, з огляду на зменшення з липня 2020 року значення розрахункового коефіцієнту для обчислення тарифної ставки нижче за встановлений мінімальний рівень, вирахуємо посадовий оклад, який мав нараховуватись позивачу згідно положень Колдоговору у визначені періоди.

Період недоплати: липень 2020 листопад 2020 року

Визначений відповідачем посадовий оклад: 5341 грн

Прожитковий мінімум для працездатних осіб: 2197 грн

Посадовий оклад згідно Колдоговору:

2197*168%=3690,96; 3690,96*1,25=4613,7; 4613,7*1,5=6290,55 грн;

2) Період недоплати: грудень 2020 - червень 2021 року

Визначений відповідачем посадовий оклад: 5341 грн

Прожитковий мінімум для працездатних осіб: 2270 грн

Посадовий оклад згідно Колдоговору:

2270*168%=3813,6; 3813,6*1,25=4767; 4767*1,5=7150,5 грн;

Дослідивши надані позивачем розрахункові листки, судом встановлено наступне.

Липень 2020 року:

-встановлений підприємством оклад: 5341 грн

-кількість годин за графіком: 184

-кількість фактично відпрацьованих годин: 184

-нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 5341 грн

-вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 6290,55 грн

-недоплата: 6290,55 - 5341 = 949,55 грн

Таким чином вираховуємо решту місяців.

Серпень 2020:

-встановлений підприємством оклад: 5341 грн

-кількість годин за графіком: 160

-кількість фактично відпрацьованих годин: 136

-нараховано та виплачено оклад, згідно кількості відпрацьованих годин: 4539,85 грн

-вирахуваний оклад, згідно Колдоговору: 6290,55 грн

-оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин:

6290,55/160*136=5346,96 грн

-недоплата: 5346,96 - 4539,85 = 807,11 грн.

Вересень 2020: кількість годин за графіком 176, кількість годин фактично відпрацьовано 184

6290,55/176=39,31 за 1 годиину роботи; 184-176 = 8 годин; 39,31*8=314,48; 6290,55+314,48=6605,03.

Недоплата: 6605,03-5579,12 (5341 оклад + 256,12 доп вих) = 1025,91 грн.

Жовтень 2020: кількість годин за графіком 167 кількість годин фактично відпрацьовано 16

оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин:

6290,55/167*16= 602

недоплата: 602 511,71 = 90,29 грн

Листопад 2020: кількість годин за графіком 168 кількість годин фактично відпрацьовано 88

оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин:

6290,55/168*88 = 3295,05

Недоплата: 3295,05 2797,67 = 497,38 грн

Грудень 2020: фактично відпрацьовані 174 годин згідно графіку, оклад нараховується в повному обсязі.

Недоплата: 7150,5-5341=1809,5 грн.

Січень 2021: кількість годин за графіком 151, кількість годин фактично відпрацьовано 135

оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин:

7150,5/151*135 = 6392,83

Недоплата: 6392,83 4492,10 = 1900,73 грн

Лютий 2021: кількість годин за графіком 160, кількість годин фактично відпрацьовано 40

оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин:

7150,5/160*40= 1787,62

Недоплата: 1787,62 1335,25 = 452,37 грн

Березень 2021: кількість годин за графіком 176, кількість годин фактично відпрацьовано 168.

оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин:

7150,5/176*168= 6825,47

Недоплата: 6825,47 - 5098,23 = 1727,24 грн

Квітень 2021: кількість годин за графіком 175, кількість годин фактично відпрацьовано 136.

оклад, що підлягає виплаті, згідно кількості відпрацьованих годин:

7150,5/176*136= 5525,38

Недоплата: 5525,38 4150,72 = 1374,66 грн

Що стосується розрахунку за травень 2021, то в наданому суду розрахунковому листі не відображено кількість фактично відпрацьованих годин та виплачених коштів, виплата в травні сум за назвою розрахункові та одноразова матеріальна допомога вбачається лише з наданих суду відповідачем платіжних доручень, тому суд не може напевно визначити, які саме складові заробітної плати були нараховані та сплачені позивачу за вказаний період.

За підсумком, фактична недоплата ОСОБА_1 тарифної ставки відповідно до схеми, визначеної Колективним договором, за період з липня 2020 по квітень 2021 становить: 10634,74 грн (949,55 + 807,11 + 1025,91 + 90,29 + 497,38 +1809,5 +1900,73 + 452,37 + 1727,24+1374,66 ).

Позивачем заявлена до стягнення сума недоплати внаслідок невідповідності тарифу - 6208,3 грн, що є меншим, ніж встановлено судом, проте, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню виключно в зявлених межах.

Також позивач вважає, що роботодавець не в повному обсязі виплачував йому премію, зокрема, на думку та за підрахунками ОСОБА_1 , недоплата премії з січня 2021 по день звільнення в травні 2021 склала 6836,48 грн.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЗУ «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно п. 5.31 Колдоговору, розмір премії, періодичність її виплати, конкретні показники оцінки діяльності за професіями/посадами встановлюється відповідним Положенням про преміювання працівників «Донбасенергоспецремонт», затвердженим директором «Донбасенергоспецремонт» і узгодженим з Профкомом.

Додатком 5.1 до колективного договору СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» розроблено Положення про преміювання робітників, керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» (далі Положення про преміювання) за основні результати господарської діяльності.

Пунктом 2.1 розділу 2 Положення про преміювання встановлено, що преміювання працівників по справжньому стану проводиться за виконання показників преміювання. Конкретні розміри премії, показники і умови преміювання персоналу структурної одиниці встановлюються директором за погодженням з просфпілковим комітетом.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.3 Положення про преміювання, підставою для нарахування премії є довідка про виконання показників преміювання кожним структурним підрозділом «Донбасенергоспецремонт» з відмітками відповідних посадових осіб відділів управління, що надається до відділу кадрів, в термін до 15 числа місяця, наступного за звітним.

Преміювання здійснюється за результатами роботи за виконання кожного показника окремо.

Преміювання персоналу основної діяльності може здійснюватися й за інші показники роботи, що враховують їх внесок в результати роботи «Донбасенергоспецремонт», в межах максимального розміру премії по структурній одиниці.

Відповідно до п. 3.11 Положення про преміювання, позбавлення, зниження, збільшення розміру премії оформляється наказом по структурній одиниці з обов`язковим зазначенням причин і проводиться за той розрахунковий період, в якому відбулося упущення в роботі або досягнуті особливі виробничі результати.

Аналізуючи наведене, судом встановлено, що преміювання працівників СО «Донбасенергоспецремонт», згідно норм Положення про преміювання, залежить від виконання останніми показників преміювання, премія може бути зменшена або збільшена, або її може бути позбавлено на підставі наказів керівництва. Тобто, в такому випадку нарахування премії є правом роботодавця, а не обов`язком.

Такого висновку також дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 361/3567/16-ц від 26 червня 2019 року.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина 4 статті 97 КЗпП України яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Премія не є заробітною платою, а є додатковою оплатою, яка застосовується до працівників за певні трудові досягнення, інтенсивність праці тощо на підставі волевиявлення роботодавця.

З огляду на вказане, суд вважає заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача не доплаченої премії в сумі 6836,48 грн безпідставними.

Також позивач посилається на те, що йому не було виплачено роботодавцем матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021 рік на підставі його заяви про надання щорічної основної відпустки, зазначаючи суму такої допомоги в розмірі 9545,97 грн. (середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 з жовтня 2020 по квітень 2021 згідно довідки про доходи).

Відповідач, зі свого боку, у відзиві, не погодився із заявленою ОСОБА_1 сумою матеріальної допомоги, заначивши, що для визначення середньомісячної заробітної плати для нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 у 2021 році необхідно застосувати дані про розмір заробітної плати за 2020 рік, а не за період роботи за 2020-2021 рік. Зазначає, що сума середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 складає 10710,92 грн. При цьому, слід також зазначити, відповідач не заявляє про те, що матеріальна допомога на оздоровлення позивачу за 2021 рік була виплачена. Проте зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується лише під час надання щорічної основної відпустки.

Відповідно до п. 5.35 Колдоговору встановлено виплачувати працівникам один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати працівника за попередній календарний рік роботи в товаристві.

В цьому випадку Колдоговором ПАТ «Донбасенерго» не розкрито значення виразу стосовно періоду обчислення середньомісячної заробітної плати «за попередній календарний рік роботи в Товаристві».

При цьому, згідно з п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплати за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Аналізуючи наведені вище положення, враховуючи також, що у абз. 4 п. 5.35 Колдоговору зазначено про те, що матеріальна допомога на оздоровлення виплачується працівникам, які пропрацювали в Товаристві не менше одного року, відпустка ОСОБА_1 розпочалась в квітні 2021 суд вважає, що для розрахунку середньомісячної заробітної плати треба застосовувати період із квітня 2020 року по березень 2021 року включно.

Також слід враховувати, що відповідно до пп. «б» п. 4 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Так, для розрахунку середньомісячної заробітної плати беремо період із квітня 2020 року по березень 2021 року, при цьому враховуємо, що починаючи з липня 2020 по березень 2021 року роботодавцем не було доплачено ОСОБА_1 тарифну ставку (посадовий окладу) в належному обсязі. Загальна сума недоплати за період, який враховується для обчислення середньомісячної заробітної плати, тобто квітень 2020 - березень 2021 років, складає 10634,74 грн та також враховується при обчисленні середньомісячної заробітної плати.

Тож, з огляду на наведене середньомісячна заробітна плата для обчислення матеріальної допомоги на оздоровлення позивачу за 2021 рік вираховується наступним чином:

(8183,63 + 11950,37 + 11267,46 + 10562,26 + 9953,29 + 10126,07 + 25603,15 + 4642,65 + 10221,31 - 300,00 (матеріальна допомога до Дня Енергетика) + 8859,03 441,33 (медогляд - одноразова виплата) + 5989,30 + 8517,78 + 10634,74 грн (сума недоплати за складовими заробітної плати)) / 12 = 135769,71 / 12 = 11314,14 грн (середньомісячна заробітна плата).

Враховуючи вказане вище, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік в розмірі 9545,97 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці.

Судом з достовірністю встановлено та не заперечується сторонами по справі той факт, що при звільненні ОСОБА_1 не були виплачені всі належні йому грошові суми у встановлений законодавством строк, в тому числі вихідна допомога при звільненні, а тому, відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки при звільненні, починаючи із 15.05.2021 по 01.12.2021 у розмірі 57275,82 грн.

Проте, як встановлено судом та підтверджено відповідними платіжними інструкціями розрахунок з позивачем був проведений - 28.05.2021 виплачено частину вихідної допомоги та компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

З огляду на те, що відповідач виплатив ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі 28.05.2021, однак, не виплатив інші належні позивачу суми, загальний час затримки розрахунку при звільненні становить 137 робочих днів виходячи з заявлених позовних вимог з 15.05.2021 по 01.12.2021.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Для розрахунку беруться до уваги виплати за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто до звільнення. Якщо ж пропрацьований час є меншим, ніж два місяці, то середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. А якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював взагалі, тоді середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до абз. 1, 2, п. 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) днів на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Відповідно до пп. «б», п. 4 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених у пп. пп. а-о п. 4 Порядку № 100 виплати, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Враховуючи наведене, оскільки звільнення позивача відбулося 15.05.2021 року, в основу розрахунку середнього заробітку мають бути покладені відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за березень та квітень 2021 року.

Так, судом встановлено наступне.

Грошова сума за березень 2021 року, яка береться для розрахунку середньоденної заробітної плати, складає 10221,07 грн (8517,78 23,95 (компенсація за затримку виплати заробітної плати) + 1727,24), кількість фактично відпрацьованих позивачем днів 21.

Нарахована грошова сума в квітні 2021 року, яка береться для розрахунку середньоденної заробітної плати, становить 9473,46 (13802,87 658,4 (відпускні) 3950,40 (відпускні) - 1074,65 (лікарняні)-20,62 (компенсація за затримку виплати заробітної плати) + 1374,66 грн, кількість фактично відпрацьованих позивачем днів 24.

Отже, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 437,65 грн. ((10221,07 грн + 9473,46 грн.) : (21 день + 24 дні) = 19694,53 грн. : 45 днів = 437,65 грн.)

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 12.08.2020 № 3501-06/219 «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2021 рік» у 2021 році норма робочого часу складала: у березні 2021 року 22 робочих дні, у липні 2021 року 22 робочих дня.

Крім того, згідно розрахункових листків за березень та квітень 2021, кількість днів (годин) по графіку роботи у березні 2021 року 21 днень, у квітні 2021 року 24 дня.

Враховуючи викладене вище, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 складає 9847,12 грн. (437,65 грн. (середньоденна заробітна плата) * ((21 день +24 дні) : 2) = 269,01 грн. * 22,5 дні = 9847,12 грн.)

Згідно листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.08.2020 № 3501-06/219 «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2021 рік» у 2021 році норма робочого часу складала: у травні 2021 18 робочих днів, у червні 2021 20 робочих днів, у липні 2021 22 робочі дні, у серпні 2021 року 21 робочий день, у вересні 2021 року 22 робочих дня, у жовтні 2021 року 20 робочих днів, у листопаді 2021 року 22 робочих дня, у грудні 2021 року 22 робочих дня.

Враховуючи наведений вище розрахунок розміру середньоденної заробітної плати загальна сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 15.05.2021 по 01.12.2021 року складає 59958,05 грн. (437,65 грн. - середньоденна заробітна плата * 137 робочих дня затримки розрахунку при звільненні).

Проте, у постанові від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку про те, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що при вирішенні даного питання необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки ( прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи та визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника.

Враховуючи розмір невиплачених позивачу сум, який складає сум 9545,97 та 6208,30 грн., а також з огляду на інші встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 15000 грн. Дана сума вказана без врахування податків та обов`язкових платежів.

Системний аналіз пункту 3 Порядку № 100 та пункту 164.6 статті 164 ПК України дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.

Такого висновку дійшла у пунктах 86-90 своєї постанови від 08.12.2021 по справі № 9901/407/19 Велика Палата Верховного Суду.

Належним чином з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача ПАТ «Донбасенерго» в особі СО ПАТ «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» на користь позивача ОСОБА_1 підлягають наступні суми:

- недоплата тарифної ставки (окладу) в сумі 6208,3 грн;

- не виплачена матеріальна допомога на оздоровлення за 2021 рік 9545,97 грн;

- середній заробіток за час затримки - 15000 грн.

Загальна сума до стягнення складає 30754,27 грн, з утриманням з цих сум обов`язкових податків та зборів.

Таким чином, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги представника відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення належних виплат, суд при розгляді даного питання вважає за необхідне виходити з наступного.

Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів. Так, до 19.07.2022 ч. 1 ст. 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, було встановлено норму про те, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом із цим, ч. 2 ст. 233 КЗпП України, в редакції, чинній до 19.07.2022, було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.Спірні правові відносини виникли до 19.07.2022, тому позивач не може бути обмежений будь-яким строком.

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розглядаючи позовні вимоги суд прийшов до висновку про їх обґрунтованість в частині недоплати позивачу тарифної ставки (окладу), який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» входить до структури основної заробітної плати.

З огляду на викладене заперечення відповідача, що матеріальна допомога не є заробітною платою та до спірних правовідносин не підлягає застосуванню норма ч. 2 ст. 233 КЗпП України, не заслуговують на увагу, а тому відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності до вимог позивача.

У підтвердження сплати судового збору ОСОБА_1 надав суду квитанцію про сплату судового збору на суму 908,00 грн.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 349,64 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, Конституцією України, ст. ст. 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариство «Донбасенергоспецремонт» про стягнення заборгованості із заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» () в особі Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» «Донбасенергоспецремонт» (), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 :

-недоплачену заробітну плату, яка складається з недоплати з тарифної ставки (окладу) на суму 6208,3 грн (шість тисяч двісті вісім гривень 30 копійок копійки);

-не виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення за 2021 рік в сумі 9545,97 грн (девять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень 97 копійок);

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.05.2021 по 01.12.2021 в сумі 15 000 грн (пятнадцять тисяч), з яких підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі;

- понесені судові витрати по справі в сумі 349 грн (триста сорок дев`ять гривень 64 копійки), а всього 31 103 (тридцять одна тисяча сто три) гривні 91 копійка.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законно сили протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков