Номер провадження: 22-ц/813/2179/25
Справа № 522/1181/24-Е
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання: Узун Н.Д.,

за участі: представника позивача Стадника П.О.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в інтересах якого діє ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" (- далі ТОВ «Дебт Форс»), Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (- далі ОТ «Укрсиббанк»), третя особа: Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (- далі Малиновський ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ), ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна.

В обґрунтування позову посилався на те, що державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ Демченко О.В. було відкрито виконавче провадження №25791045, в якому було накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження реєстраційний номер обтяження №11059077.

Після чого сторона позивача звернулась до Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) з адвокатським запитом від 10.05.2023, в якому просила надати інформацію про стан виконавчого провадження №25791045.

У відповідь на що, орган ДВС зазначив, що у зв?язку із знищенням архіву виконавчих проваджень 2011-2014 років, у відповідності до «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» №699/30567 від 09 червня 2017 року, а саме п.2 розділу XI - „Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки, надати більш детальну інформацію відносно вказаних виконавчих проваджень, не виявляється можливим, оскільки таке виконавче провадження було знищено.

Також, згідно інформації з Єдиного реєстру боржників інформація щодо позивача у даному реєстрі відсутня.

У зв`язку з чим, 19.06.2023 позивачем були подані клопотання про скасування арешту до Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), оскільки не зважаючи на те, що таке провадження було закінчене ще 05.08.2014, арешти з нерухомого майна позивача не були скасовані.

Листом від 30.06.2023 №39719, ДВС відмовлено у скасуванні арешту, так як таке виконавче провадження було закінчене, а матеріали знищенні.

Позивач звертає увагу, що відносно нього наразі відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження, а строки пред`явлення такого виконавчого документа до виконання закінчились ще 05.09.2017.

Також, позивач зазначає, що наразі відсутня заборгованість перед кредитором в рамках цих правовідносин, оскільки ТОВ «Дельта банк», в той період коли був кредитором в цих правовідносинах звернуло стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Внаслідок цього дія кредитного, іпотечного договір та договору поруки припинилась, оскільки відповідач реалізував своє право на задоволення вимог іпотекодержателя.

Позивач вважає, що арешт наразі є неправомірним та таким, що порушує його майнові права, адже позивач не має можливості розпоряджатися на власний розсуд власним майном.

На підставі вищенаведеного, просив зняти арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , накладений 11.04.2011 за №11059077 реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №25791045, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2011, виданої державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ Демченко О.В..

Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку до суду першої інстанції надійшла заява в якій зазначалось, що наразі право вимоги за таким кредитом набуло ТОВ «Дебт Форс», у зв`язку із ліквідацією АТ «Дельта банк». У зв`язку з чим, 26 березня 2024 року ухвалою суду було замінено співвідповідача АТ «Дельта банк» на ТОВ «Дебт Форс».

Третя особа Малиновський ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) подав до суду письмові пояснення, в яких зазначав, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки боржником ОСОБА_2 не надано підтвердження сплати боргу згідно виконавчого документа, не надано підтвердження сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а тому відсутні будь-які правові підстави для зняття арешту з майна боржника, який був накладений у виконавчому провадженні №25791045.

В судове засідання для розгляду справи по суті в суді першої інстанції сторона позивача не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та наполягала на задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі АТ «Укрсиббанк», ТОВ «Дебт Форс» у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явились.

Малиновський відділ ДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилась.

18 липня 2024 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_2 до ТОВ "Дебт Форс", АТ «УкрСиббанк», третя особа: Малиновський ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , накладений 11.04.2011 об 16:43:30 год. за №11059077 реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 65017, Одеська обл., м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, у виконавчому провадженні №25791045, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2011, виданої державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ Демченко О.В..

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в інтересах якого діє ОСОБА_4 , подано апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2024 року.

Від ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач зазначає, що вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання, призначене на 12 червня 2025 року об 14:40 год з`явився представник позивача Стадник П.О.. Інші учасники справи до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (т. 2, а.с. 5-16).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що боргові зобов`язання ОСОБА_2 виконав шляхом реєстрації в Державному реєстрі речових прав права власності за кредитором на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому відсутня необхідність подальшого арешту майна боржника.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, а саме вважає, що не було взято до уваги той факт, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду було скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року по справі №420/19456/23, яким було задоволено позовом ОСОБА_2 про визнання незаконною діяльність Малиновського ВДВС у м. Одесі щодо зняття арешту з майна боржника при закінченні виконавчого провадження №25791045 і через п`ять місяців позивач звернувся до Приморського районного суду майже з аналогічним позовом.

Апеляційний суд, відхиляючи вказані доводи апеляційною скарги, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканності самого майна власника. Всі особи мають утримуватись від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що в судах адміністративної юрисдикції дійсно перебувала справа №420/19456/23 за позовом ОСОБА_2 до Малиновського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ м. Одеса), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору АТ «Укрсиббанк», ТОВ «Дельта Банк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по даній справі від 22 серпня 2023 року позов задоволено частково та зобов`язано Малиновський ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , накладеного постановою Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №25791045 від 01.04.2011 (реєстраційний номер обтяження №11059077, зареєстроване 11.04.2011 Одеською філією ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України) і вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відмовляючи у задоволенні позову, П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 31 жовтня 2023 року посилався на те, що у даній справі порушується право власності позивача внаслідок чого він був позбавлений можливості в повному обсязі користуватися, розпоряджатися майном на власний розсуд, а тому у даному випадку порушено його цивільні права. Судом вказано, що оскільки ОСОБА_2 був відповідачем у цивільній справі та боржником у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у цивільній справі про стягнення заборгованості, колегія суддів вважає не обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що справа щодо зняття арешту з майна боржника, який накладено під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - АТ «Укрсиббанк», АТ «Дельта Банк» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Роз`яснено позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Після наведених обставин, ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ "Дебт Форс", АТ «УкрСиббанк», третя особа: Малиновський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про зняття арешту з нерухомого майна

Також апелянт зазначає, що в рамках виконавчого провадження боржником ОСОБА_2 не було сплачено борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження і саме тому було накладено арешт на майно, що належить боржнику.

В свою чергу, слід наголосити на наступних обставинах, встановлених судом.

У рамках даних кредитних правовідносин між сторонами, 26 травня 2014 року Малиновський районний суд м. Одеси по справі №521/1634/14-ц задовольнив позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» (кредитора у спірних кредитних правовідносинах) до ОСОБА_3 (боржника у спірних кредитних правовідносинах) про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність задовольнив та звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з тексту такого судового рішення, така іпотека забезпечувала саме кредитні договори, які стали підставою для задоволення позову у судовій справі №2-4852/10 та видачі Київським районним судом м. Одеси виконавчого листа № 2-4852/10 від 08.12.2010.

Задовольняючи позов в такій справі, суд керувався статтею 37 Закону України «Про іпотеку» де зазначається, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки.

Таке рішення ніким не було оскаржене та набрало законної сили. Дане рішення було виконане 29.11.2018 шляхом реєстрації в Державному реєстрі речових прав права власності за кредитором на предмет іпотеки, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», на яку посилається сам апелянт, підставою для зняття арешту, зокрема, є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізаії майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Як вже було встановлено, 29 листопада 2018 року було виконано рішення суду шляхом реєстрації в Державному реєстрі речових прав права власності за кредитором на предмет іпотеки.

Отже, рішення суду, на виконання якого було накладено арешт на майно ОСОБА_2 виконано, а тому доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження матеріали справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що вимоги заяви про зняття арешту підлягають задоволенню. а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, а тому підстави для скасування рішення відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, дослідив усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, на предмет пропорційності співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою у контексті конституційного принципу верховенства права та права на справедливий розгляд, та керуючись критерієм «поза розумним сумнівом», дав їм правильну оцінку та обгрунтовано виходив з того, що наявні законні підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_2 ..

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Тому, законних підстав для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви у апеляційного суду немає.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних суду першої інстанції, апеляційний суду на підставі ст. 375 ЦПК України, відхиляючи апеляційну скаргу, залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в інтересах якого діє ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 23 червня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда