Справа № 510/2227/23
Провадження № 2/510/405/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 червня 2025 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.;

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та матеріальної допомоги на утримання матері до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщений, не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень, пояснень, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходили.

Представник позивача у судове засідання також не з`явився, від нього надійшла заява із якої вбачається, що він на задоволенні позову наполягає, просив розглянути справи у його відсутності та відсутності позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення суду.

Відповідно до ч.4ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч.1ст.280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Ухвалою суду від 16.10.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовчий розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.11.2024 р. закрито підготовче провадження у справі та призначена справа до судового розгляду по суті.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просить стягнути аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідача у розмірі частини його доходів щомісячно, також просить стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі частини його доходів до досягнення сином трьохрічного віку.

Представник позивача, зазначив в позові, що відповідач є батьком дитини, та з яким позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від зазначених відносин у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наразі позивач разом із малолітнім сином проживають окремо від батька дитини, син повністю знаходиться на її утриманні.

Після розпаду сім`ї відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні дитини та постійно ухиляється від постійного утримання спільної дитини. Таким чином, малолітня дитина потребує матеріальної допомоги від відповідача, яку позивач і просить стягнути на утримання сина. Відповідач офіційно не працює, підробляє за наймом, тобто є працездатним. Крім того, відповідач на утриманні інших дітей немає, отже в нього є можливість сплачувати аліменти. Позивач не працює, проживає спільно з дитиною та виховує її, просить суд також стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі частини його доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову.

Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних

чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачу на утримання їх сумісної дитини не надається, відповідач є працездатною особою, аліменти з його заробітку за виконавчими документами не утримаються, домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, таким чином суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси малолітньої дитини, задовольняє позовні вимоги позивача, в частині стягнення аліментів на утриманні дитини, в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання щомісячно до досягнення трирічного віку сина ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Так, з аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років або шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

Так, в обґрунтування зазначених вимог, позивач вказала що вона наразі не працює, знаходиться у декретній відпустці та не має можливість в повній мірі забезпечити дитину самостійно, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, та те, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе.

Тому, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та матеріальної допомоги на утримання матері до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.11.2023 року і до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до досягнення ОСОБА_3 повноліття

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 23.11.2023р. до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 1073,60 грн. судового збору в доход держави.

Згідно із ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков