єдиний унікальний номер справи 531/3058/24
номер провадження 2-с/531/21/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Карлівка

Суддя Карлівського районного суду Полтавської області Герцов О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 21 листопада 2024 року по справі №531/3058/24, -

ВСТАНОВИВ :

21.11.2024 за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» Карлівським районним судом Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за надану комунальну послугу у розмірі 20869,56 грн. та судовий збір в розмірі 302,80 грн.

30.05.2025 до суду надійшла заява від боржника ОСОБА_1 про скасування вищевказаного судового наказу, в якій просив поновити строки для подачі заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 21.11.2024 у справі №531/3058/24, провадження №2-н/531/502/24. В заяві зазначив, що судовий наказ отримав 12.05.2025 особисто в приміщенні Карлівського районного суду Полтавської області під підпис, але з поважних причин (є інвалідом ІІ групи з 01.10.2014 та його стан погіршився) не зміг подати вчасно заяву про скасування судового наказу. Крім того, в заяві посилається на те, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не надано суду доказів, які б вказували на існування між заявником та боржником цивільно правових відносин, адже договір не укладався, а докази, що підтверджують прийняття умов договору боржником, здійснення дій, що свідчать про погодження з умовами договору не наведені, розрахунок заборгованості є спірним, період виникнення заборгованості встановити неможливо.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, перевіривши матеріали справи, вважає, що заяву про скасування судового наказу слід повернути заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

При дослідженні матеріалів справи № 531/3058/24, провадження 2-н/531/502/24 було встановлено, що ОСОБА_2 особисто в приміщенні Карлівського районного суду Полтавської області отримав судовий наказ з додатками 12.05.2025. Тож, на момент подання даної заяви (30.05.2025), минув визначений законом строк звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, копію судового наказу від 21.11.2024 у справі №531/3058/24 разом із заявою стягувача і доданими до неї документами неодноразово (26.12.2024 та 09.01.2025) було надіслано на адресу реєстрації місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , яка міститься в Реєстрі територіальної громади виконавчого комітету Карлівської міської ради (відповідь від 13.11.2024 за №11-19/613).

Однак, вказані відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою», згідно довідки про причини повернення/досилання відділення поштового зв`язку Укрпошти.

Конверти із зазначеними документами повернулися на адресу суду з відміткою працівників «Укрпошти» про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 272 ЦПК України, за змістом ч.5 якої, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17(П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 27.02.2023 у справі №909/548/16(909/947/20).

Отже, матеріалами заяви не підтверджено наявності поважних причин пропуску строку на подачу заяви про скасування судового наказу, а тому суд не знаходить обґрунтованих підстав для поновлення процесуального строку на подання заяви про скасування судового наказу та відмовляє в клопотанні боржника ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання заяви про скасування судового наказу у справі.

Згідно з ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року 2019 у справі №214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) зазначила, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Частиною 2 статті 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Оскільки, заявник пропустив процесуальний строк звернення до суду, враховуючи відсутність обґрунтованих та об`єктивних доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду, заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, слід повернути заявнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.126, 170, 171, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу від 21 листопада 2024 року, відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 21.11.2024 у справі №531/3058/24 за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надану комунальну послугу,- повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя О. М. Герцов