ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року в цивільній справі номер 369/19119/23 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області звернулось Акціонерне товариство «Універсал Банк» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 07.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №060-2008-1042, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 38930,00 доларів США.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2017 року у справі №369/11836/16-ц позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 36840,00 доларів США. Станом на даний час рішення суду залишається невиконаним та відсутні будь-які платежі за вказаним рішенням суду. Виконавчий лист, що виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконання рішення суду перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського О.В., стягнення відсутні.

Відповідно до розрахунку три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань, встановлених рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2017 року, за період з 01.03.2019 року по 23.02.2022 року становить 3303,49 доларів США. Банком заявлені позовні вимоги у передбачених чинним законодавством строках позовної давності.

Позивач просив суд стягнути з відповідача три відсотки річних за період з 01.03.2019 року по 23.02.2022 року у розмірі 3303,49 доларів США та судові витрати у справі.

Заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач АТ «Універсал Банк», подав апеляційну скаргу, просив скасувати заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року в справі № 369/19119/23 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є необ`єктивним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та суперечать правовим позиціям Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц викладено наступний правовий висновок щодо того, яка сума повинна братись за основу при проведенні розрахунку 3% річних:

«При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році)».

Отже, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про неможливість стягнення 3% річних у іноземній валюті, та розглянув справу не відповідно, а всупереч висновкам Верховного Суду щодо того, яка сума і у якій валюті повинна братись за основу при проведенні розрахунку 3% річних.

На думку позивача правовідносини у даній справі та у справах №755/9348/15-ц, №753/8945/19, на які посилався суд першої інстанції, не є подібними.

Від відповідачки відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції..

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник позивача АТ «Універсал Банк» адвокат Ганенко О.І. доводи апеляційної скарги підтримала, просила апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 84, 90, 91).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача.

Заслухавши суддю доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 07.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №060-2008-1042, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 38930,00 доларів США (а.с. 13-15зв).

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2017 року у справі №369/11836/16-ц позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 36840,00 доларів США (а.с. 5-6).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського О.В. від 17.10.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №70102701 з виконання виконавчого листа №369/11836/16-ц, виданого 07.12.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 36840,00 доларів США (а.с. 7-7зв).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань встановлених рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2017 року за період з 01.03.2019 року по 23.02.2022 року, становлять 3303,49 доларів США (а.с. 8).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 754/10827/20 (провадження № 61-13136св21) зазначено, що «у контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року № 6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. У цьому випадку Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про стягнення з відповідача заборгованості саме в іноземній валюті, тобто прострочене зобов`язання визначене у розмірі 13 000,00 доларів США, що передбачає і нарахування 3 % річних саме з 13 000,00 доларів США. Отже, у частині другій статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Нарахування трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням трьох процентів річних є правом кредитора, яким він наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Частинами першою, другою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 07.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №060-2008-1042, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 38930,00 доларів США.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2017 року у справі №369/11836/16-ц позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 36840,00 доларів США.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Рибчинського О.В. від 17.10.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №70102701 з виконання виконавчого листа №369/11836/16-ц, виданого 07.12.2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 36840,00 доларів США.

На теперішній час рішення суду не виконано, виконавчі дії тривають.

Відповідно до розрахунку три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань, встановлених рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2017 року, за період з 01.03.2019 року по 23.02.2022 року становлять 3303,49 доларів США.

Таким чином, враховуючи викладене та з`ясовані обставини справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог, з посиланням на те, що визначення трьох процентів річних у іноземній валюті суперечить вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №060-2008-1042 є обґрунтованими.

Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за подання позовної заяви АТ «Універсал Банк» сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн (а.с. 19), позовні вимоги підлягають задоволенню, тому понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга АТ «Універсал Банк» підлягає задоволенню, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмір 4026,00 грн (а.с. 73), тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () три відсотки річних за період з 01.03.2019 року по 23.02.2022 року в розмірі 3303,49 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () судові витрати у вигляді: судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684,00 грн та судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4026,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Суддя: