Провадження № 2-о/643/372/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025

11 липня 2025 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кам`янець-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кам`янець-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту прав, а також дотримання правил підсудності та виконання вимог встановлених для форми, змісту заяви.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки заяви, які унеможливлюють прийняття заяви до розгляду та обумовлюють необхідність залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зазначена заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви (заяви) має відбуватись з дотриманням певних умов.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 318 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із ч. 2 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Положеннями ч. 5 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч зазначених вище норм законодавства, заявницею не додано до заяви жодного документа, на які вона посилається у заяві про встановлення юридичного факту як на обставини, якими обґрунтовуються заявлені вимоги. Крім цього, заявницею не зазначено про неможливість подання доказів разом із заявою.

Заяву викладено на двох аркушах з двостороннім друком.

Заява не містить переліку додатків, жодного документа до заяви не додано.

Далі, відповідно до ст. 318 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

У порушення зазначених приписів, заявниця не зазначає факт народження якої саме дитини вона просить встановити.

Більш того, у заяві заявниця зазначає, що є матір`ю неповнолітньої дитини, яка народилася на окупованій території, а саме у м. Донецьк, а встановлення факту народження дитини необхідно їй для оформлення державної соціальної допомоги, приведення документів у встановлену законодавством України форму, легалізацію дитини на території України з оформленням паспорту громадянина України встановленого зразка.

Проте, текст заяви, як і прохальна її частина, не містить жодних відомостей про дитину заявниці, дату її народження, місця народження, навіть імені її дитини.

З урахуванням викладених у заяві вимог, суд зазначає, що вони є некоректно викладеними, не містять відомостей, які згідно ч. 3 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України, повинні бути зазначені в рішенні суду у справах за заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За правилами ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 410 Цивільного процесуального кодексу України, суд першої інстанції, яким є Московський районний суд м. Харкова, ухвалює судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, з урахуванням викладених вище положень чинного законодавства, суд зазначає, що резолютивна частина рішення викладається відповідно до заявлених вимог, а зміст вимог це певна форма захисту, яку просить заявник від суду.

Проте, заява не містить вимог, які б відповідали вказаним вище положенням Цивільного процесуального кодексу України.

Одночасно, зава подана без дотримання вимог п. 6, п. 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у заявниці або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які заявниця понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження заявниці про те, що нею не подано іншої такої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Всупереч вказаної вимоги законодавства, заявницею не додано копії заяви з додатками для заінтересованої особи.

Відтак, заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, ст. 177, ст. 318 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви без руху та надання заявниці часу, необхідного для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кам`янець-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення.

Надати заявниці строк на усунення недоліків протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Попередити заявницю, що у разі не усунення недоліків протягом зазначеного часу, заяву буде визнано неподаною та їй повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сугачова