Справа № 496/4015/24
Провадження № 2/496/445/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Рябової А.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до

відповідача: Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, , місцезнаходження: індекс 67602, Одеська область, Одеський район, м. Біляївка, пр. Незалежності, буд. 9,

вимоги позивача: про визнання права власності в порядку спадкування,

позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності,

представник відповідача - будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог, -

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача.

1. 14.06.2024 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Біляївської міської ради Одеського району Одеської області (далі відповідач), про визнання права власності в порядку спадкування.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 . З метою оформлення свого права на спадщину позивачка звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. 14.04.2023 року на підставі вказаної заяви була відкрита спадкова справа № 203/2023. 27.06.2023 року на ім`я позивачки було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в КСП «Зоря» в місті Біляївка Одеського району Одеської області. З метою реалізації свого права на набуття права власності на успадковану земельну ділянку, позивачка звернулася з відповідною заявою до Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, де отримала рішення № 1043-39/VІІІ від 13.07.2023 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою громадянці ОСОБА_1 ». Однак, позивачка не змогла зареєструвати своє право власності у визначений законом спосіб через наявність здійснення 17.12.2019 року державної реєстрації права власності за спадкодавцем на зазначену земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0017. Після виявлення вказаного факту позивачка повторно звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, де 10.05.2024 року отримала лист за № 1152/02-14 «Про відсутність правовстановлюючих документів» та рекомендацією звернутися до суду з питання визнання права власності в порядку спадкування за законом. У зв`язку з вищевикладеним позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

3. Представник відповідача відзив на позов до суду не надав.

4. 30.07.2024 року від відповідача, в особі представника, надійшла заява, в тому числі, про визнання позовних вимог. (а.с. 30)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. До матеріалів позовної заяви позивачкою долучено клопотання про витребування доказів. (а.с. 12)

6. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в тому числі, про розгляд справи без його участі. (а.с. 30)

7. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в тому числі, про розгляд справи без його участі. (а.с. 33)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2024 року, цивільну справу № 496/4015/24, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 14)

9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19.06.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. (а.с. 15-16)

10. 09.07.2024 року на виконання ухвали суду від позивачки надійшла заява про усунення недоліків з додатками. (а.с. 18-23)

11. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2024 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. Окрім того відповідачу був визначений строк для надання відзиву на позовну заяву. (а.с. 25-26)

12. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 29.10.2024 року було задоволено клопотання позивачки про витребування доказів. (а.с. 36-37)

13. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

14. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

15. Так, за змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

16. Так, ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

17. Враховуючи, що від позивачки та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивачка підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленої позивачки та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачкою.

18. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

19. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 01.11.2022 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), а/з № 857. (а.с. 6)

20. 27.06.2023 року Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області, в рамках спадкової справи № 203/2023, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на ім`я ОСОБА_1 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у КСП «Зоря» в місті Біляївка Одеського району Одеської області, зареєстроване в реєстрі за № 2-1278. (а.с. 7)

21. ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2023 року, що підтверджується копією Рішення Біляївської міської ради Одеського району Одеської області № 1043-39/VІІІ від 13.07.2023 року. (а.с. 8)

22. Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 194290471 від 21.12.2019 року, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3,0275 гектарів, кадастровий номер :01:002:0017, номер запису про право власності: 34794696, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210. Підстави виникнення права власності: відомості з ДЗК, серія та номер: 16137762, виданий: 17.12.2019 року, видавник: Державний земельний кадастр. Підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 50385056 від 21.12.2019, 11:38:56, Писанка Д.С., Яськівська сільська рада Біляївського району Одеської області. (а.с. 9)

23. З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 364133682 від 01.02.2024 року, вбачається, що земельна ділянка площею 3,0275 гектарів, кадастровий номер: :01:002:0017, перебуває в оренді у ФГ «Нива Надії», строком на 10 років, на підставі Договору оренди, укладеного 17.09.2019 року між ФГ «Нива Надії» та ОСОБА_2 , номер запису про інше речове право: 34795460, дата державної реєстрації: 17.12.2019 року. (а.с. 10)

24. Листом, Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області, надала ОСОБА_1 роз`яснення про необхідність звернення до суду з питання підтвердження права власності на спадкове майно. (а.с. 11)

25. З матеріалів копії спадкової справи № 203/2023, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , вбачається що Сектор № 1 відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області, листом № 2295/340-23 від 24.08.2023 року повідомило державного нотаріуса, що згідно з наявними у Секторі Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі та других примірників державних актів, станом на 31.12.2012 року, відсутня інформація стосовно реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0017 на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 104)

V. Оцінка Суду.

26. Положеннями ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

27. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

28. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

29. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

30. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті у зв`язку з чим, на даний час, неможливо оформити право власності на спірний житловий будинок належний померлому, що дало б можливість позивачу отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

31. Відповідно до ч. 1 п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

32. Положеннями ст.ст. 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

33. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також в разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

34. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

35. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

36. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

37. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

38. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

39. П. 4.16 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених п. 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

40. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

41. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція та практика Європейського суду з прав людини, при розгляді справ судами застосовується як джерело права.

42. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

43. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) численними рішеннями (у справах «Воловік проти України», «Копецький проти Словаччини», «Суханов та Ільченко проти України», «Беєлер проти Італії» та інших) сформувала позицію, що поняття «майно» та «власність», які міститься у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, є значно ширшим, ніж закріплено у ст. 41 Конституції України та чинному ЦК України, та мають автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси, які становлять майно, можуть також розглядатись як «право на власність» та відповідно як «власність» для цілей цієї статті.

44. Крім іншого, до майна у розумінні Конвенції належать також визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування правом.

45. Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty). Таким чином, характеристика очікувань як легітимних поєднує у собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

46. Таким чином, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

47. Відповідно до вказаного, суд вважає, що право на спадщину у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ слід розцінювати як право на «законне очікування» майна, яке входить до її складу.

48. Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

49. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

50. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

51. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини та отримання 27.06.2023 року на своє ім`я Свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Рішенням Біляївської міської ради Одеського району Одеської області Салтановській був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2023 року. Однак 17.12.2019 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3,0275 гектарів, кадастровий номер :01:002:0017.

52. Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

53. Законом України від 05.06.2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначені організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

54. Відповідно до вимог ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

55. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину (ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

56. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (ст. 3 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

57. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

58. За ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

59. Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

60. У постановах Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі № 576/2742/18 та від 16.02.2022 року у справі № 136/1124/19 зазначено, що чинне земельне законодавство не містить чіткого визначення поняття земельна частка (пай). Разом з тим у сфері земельних відносин загальноприйнятим є використання поняття «земельний пай» не тільки як земельна ділянка, яка не виділена в натурі, а і як земельна ділянка, яка отримана в результаті розпаювання землі (виділення в натурі).

61. Із наведеного випливає, що об`єктом спадкування можуть бути сформовані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва безвідносно до того, чи входили вони на час відкриття спадщини до складу спадкової маси як виділені в натурі (на місцевості) земельні ділянки, чи як не виділені в натурі земельні частки (паї).

62. З огляду на викладене слід дійти висновку, що предметом спору між сторонами є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була сформована унаслідок виділення в натурі (на місцевості) належної спадкодавцеві земельної частки (паю).

63. Звертаючись із позовом до суду, позивачка посилалася на те, що внаслідок здійснення спадкодавцем виділення в натурі (на місцевості) права на земельну частку (пай) у землі та в подальшому реєстрації права власності на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що, при видачі на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, позивачці не було відомо, а Біляївською державною нотаріальною конторою при перевірці актуальних даних щодо суб`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не звернуто належної уваги, порушується її право на належне оформлення права власності на спадкове майно.

64. Частинами 1 та 2 ст. 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

65. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

66. Земля є унікальним обмеженим природним та базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності, які є одними із фундаментальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

67. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

68. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

69. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1218, 1258, 1261 ЦК України, ЗК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 200, 263-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 3,0275 гектарів, кадастровий номер :01:002:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

4. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

5. Повний текст рішення складено 19 червня 2025 року.

Суддя О.П. Портна