КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 357/9421/24 Головуючий у суді першої інстанції -Орєхов О.І.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9503/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про розірвання договорів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року позивач ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання договору.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що він у відповідності до Закону виконує функції постачальника універсальних послуг, тобто постачальника електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам на території Київської області.

12.08.2021 між ТОВ «Київська Обласна ЕК» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 419009565 про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством (надалі - Договір). Даний Договір є Додатком № 2 до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 419009565. Предметом вказаного Договору є купівля-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, що здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 .

Договором визначено, що під час виконання умов цього договору сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку, Кодексу систем розподілу, Правил роздрібного ринку електричної енергії.

З метою укладення Договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством №419009565 від 12.08.2021 року, відповідачка надала позивачу заяву-повідомлення про встановлення генеруючої установки, а також копію паспорта точки/точок розподілу електричної енергії, який складено оператором системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», де у графі «вид об`єкта» вказано «житловий будинок».

При укладенні договору відповідачка також надала позивачу копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: індексний номер: 171418907; дата формування: 24.06.2019; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 204; об`єкт нерухомого майна: об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка.

В подальшому відповідачка також надала копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер: 307057708; дата формування: 10.08.2022; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020; об`єкт нерухомого майна: садовий будинок.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор) було проведено планову перевірку дотримання Позивачем вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, за результатами якої складено Акт від 13.04.2023 року №195.

Акт планової перевірки №195 містить інформацію, що по ряду укладених договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом (включаючи укладений з відповідачкою договір № 419011408) не надано підтверджуючі документи на право власності на житловий будинок. Таким чином, відповідно до вимог пункту 14.3.5 глави 11.3 розділу XI ПРРЕЕ, під час отримання заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки Товариство (позивач) мало перевірити повноту інформації, зазначеної в документах та протягом 3 робочих днів з дня отримання заяви-повідомлення надати споживачу обґрунтовану відмову в її реєстрації.

Розпорядженням НКРЕКП від 09.05.2023 року №126-р «Про усунення порушень ТОВ «Київська Обласна ЕК» позивача було зобов`язано здійснити заходи щодо приведення договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, укладених з порушенням вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, у відповідність до вимог законодавства.

Згідно з інформацією, встановленою та зафіксованою Актом планової перевірки ТОВ «Київська Обласна ЕК» від 13.04.2023 року №195 (далі - Акт № 195), у документах, що додавались до заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки копія документа, яким визначено право власності чи користування (оренда, позичка, управління тощо) на об`єкт (житлову нерухомість) зазначена після дати надання заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки по споживачам, які наведені у таблиці 4.7.8 Акту №195.

Також у документах, що додавались до заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки, наявна копія документа, яким визначено право власності чи користування ( оренда, позичка, управління тощо) на об`єкт ( житлову нерухомість ) та який датовано після дати надання заяви-замовлення про встановлення генеруючої установки по споживачам, які наведені у таблиці 4.7.9 та у таблиці 4.7.10 Акту № 195.

Пунктом 2 розпорядчої частини Розпорядження №126-р зобов`язано ТОВ «Київська Обласна ЕК» усунути порушення нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та здійснити заходи щодо приведення договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладених з порушенням вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, у відповідність до вимог законодавства, про що у строк до 01 вересня 2023 року повідомити НКРЕКП та Управління НКРЕКП у м. Києві та Київській області з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів.

Оскільки садовий будинок не підпадає під визначення приватного домогосподарства, тому споживач такого будинку має право укладати договір з постачальником універсальних послуг, але не може укласти договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом.

Позивачем направив на адресу відповідачки лист вих. №1622/14 від 05.06.2024 з пропозицією здійснити розірвання вказаного договору в досудовому порядку за згодою обох сторін, шляхом підписання відповідної Додаткової угоди до Договору.

20.06.2024 на адресу позивача надійшла відповідь, у якій представник відповідачки повідомив про відмову ОСОБА_1 у розірванні Договору №419009565 та підписання вищевказаної додаткової угоди.

Посилаючись на викладене, позивач просилив суд розірвати укладений між ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та ОСОБА_1 договір про купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством №419009565 від 12.08.2021, понесені судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

Також в липні 2024 року до суду першої інстанції надійшли аналогічні позовні заяви з аналогічними обґрунтуваннями, в яких ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» просило розірвати укладений між ним та ОСОБА_1 . Договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством:

№ 419009562 від 12.08.2021 року,

№ 419009568 від 12.08.2021 року,

№ 419009561 від 12.08.2021 року,

№ 419009534 від 18.06.2021 року,

№ 419009236 від 18.06.2021 року

Ухвалою суду від 26 липня 2024 судом об`єднано в одне провадження цивільну справу № 357/9421/24 з цивільними справами № № 357/9437/24, 357/9476/24, 357/9482/24, 357/9486/24, 357/9501/24 та об`єднаній справі присвоєно № 357/9421/24.

Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року частково задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Червінчика Є.Е. про об`єднання справ.

Об`єднано цивільну справу № 357/9421/24 за позовом ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про розірвання договору з цивільними справами № 357/9487/24, № 357/9434/24, № 357/9470/24, № 357/9457/24, № 357/9433/24, № 357/11819/24 за позовом ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про розірвання договору. Присвоєно об`єднаній цивільній справі № 357/9421/24.

Усі перелічені позовні заяви, їх зміст, обґрунтування та вимоги є аналогічними, відрізняються лише номери укладених договорів, дати їх укладання та адреси місцезнаходження об`єкта нерухомого майна.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2025 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, позивач ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2025 року скасувати, увалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Актом планової перевірки НКРЕКП встановлено, що при укладанні договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом з ОСОБА_1 у документах, що додавались до заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки копія документа, яким визначено право власності чи користування (оренда, позичка, управління тощо) на об?єкт зазначена після дати надання заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки, а також не надано документи, що підтверджують на право власності на житловий будинок.

3 огляду на відсутність документів, якими визначено право власності чи користування на об?єкт (житлову нерухомість), відсутні й приватні домогосподарства, а також істотні умови для укладення договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Розпорядженням НКРЕКП «Про усунення порушень ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» №126-р від 09.05.2023 апелянта було зобов?язано здійснити заходи щодо приведення договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, укладених з порушенням вимог ПРРЕЕ, у відповідність до вимог законодавства.

Таким чином, постачальник універсальних послуг ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» був зобов?язаний ініціювати розірвання договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом зі споживачами за згодою сторін або в судовому порядку.

З огляду на те, що рішення Регулятора є обов?язковими до виконання учасниками ринку, в т.ч. постачальником універсальних послуг ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК», а також з урахуванням відмови ОСОБА_1 у досудовому порядку врегулювати питання щодо розірвання договірних відносин, апелянт був змушений звернутися до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовними заявами про розірвання договорів задля приведення їх у відповідність до вимог законодавства та усунення виявлених НКРЕКП порушень.

Апелянт зазначає, що суд вказаних обставин не урахував, томі дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачки не надходив.

В судовому засіданні в апеляційному суді взяла участь представниця позивача Талаш В.Ю., яка підтримала апеляційну скаргу, просилазадовольнити її з викладених підстав. Представник відповідачки адвокат Червінчик В.Є. у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 за № 429, ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» отримала ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії.

Між позивачем ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено ряд Договорів:

№№ 419009565 , 419009562 , 419009568 , 419009561 , 419009563 , 419009564 від 12.08.2021,

№№ 419009534 , 419009236 , 419009536 , 419009240 , 419009537 від 18.06.2021,

№№ 419010928, 419010929, 419010930, 419010931, , 419010933, 419010934, 419010935, 419010936 від 31.01.2022 та

№№ 419011509, 419011510, 419011511, 419011512, 419011513, 419011514, 419011515, 419011516, 419011517, 419011518, 419011519, 419011520 від 08.06.2022 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, який є додатком до Договору про постачання електричної енергії Постачальником універсальних послуг за місцезнаходженням приватного домогосподарства Споживача, на якому електрична енергія використовується для задоволення побутових потреб та/або потреб особистого селянського господарства.

Місцезнаходження приватних домогосподарств: АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 .

Згідно з п. 1 указаних договорів, які є ідентичними за змістом, за цими Договорами Споживач має право продавати Постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру (необхідне підкреслити) об`єктами електроенергетики генеруючими установками) приватного домогосподарства, а Постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим Договором. Постачальник універсальних послуг урегульовує взаємовідносини з побутовим споживачем щодо купівлі-продажу енергетичної енергії з дати улаштування засобу обліку, придатного до проведення розрахунків за "зеленим" тарифом, та внесення інформації про приєднану генеруючу установку до паспорта точки розподілу (передачі) електричної енергії, який є невід`ємною частиною Договору.

Отже, предметом указаних договорів, є зобов`язання споживача продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за "зеленим" тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цими договорами. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 6.1. указаних договорів визначено, що Договір набирає чинності з дня його підписання та діє протягом дії договору про постачання електричної енергії Постачальником універсальних послуг, укладеного між ТОВ «Київська Обласна ЕК» та ОСОБА_1 .

Згідно з п. 6.2. указаних договорів, фінансові зобов`язання щодо взаєморозрахунків за цим Договором виникають починаючи з дати відповідними показниками засобу обліку електричної енергії на цю дату.

Договори укладені належним чином, підписані сторонами, а отже є обов`язковими для сторін.

Тобто, наявні підстави вважати, що сторони дійшли згоди із усіх істотних умов договорів.

Підставою для укладення договорів стали заяви-повідомлення ОСОБА_1 до ТОВ «Київська обласна ЕК» про встановлення генеруючої установки за вищевказаними адресами.

В матеріалах справи містяться акти ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/ збереження пломб вузла обліку (засобу обліку), в якому зазначено об`єкт споживача земельна ділянка з сонячними панелями за вищевказаними адресами.

Встановлено в судовому засіданні, що вказані договори мали бути укладеними сторонами лише після складення з боку позивача Паспорту точки/точок розподілу електричної енергії.

Так, в матеріалах справи містяться Паспорти точки/точок розподілу електричної енергії, що є Додатком 2 до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, складені фахівцем - оператором системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» за вищевказаними адресами (об`єктами), які належать споживачу ОСОБА_1 .

Додано до матеріалів справи копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, з яких вбачається, що відповідач є власником земельних ділянок та власником вищевказаних об`єктів житлової нерухомості садового будинку за вищевказаними адресами, розташованими на зазначених земельних ділянках.

З наявних в матеріалах справи Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що об`єкти нерухомого майна, які належать відповідачці ОСОБА_1 , об`єкти нерухомого майна - садовий будинок за вищевказаними адресами, об`єкт житлової нерухомості: Так.

З боку позивача до матеріалів справи додано Акт планової перевірки ТОВ «Київська Обласна ЕК» від 13.04.2023 № 195.

За результатами проведення планової перевірки дотримання ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» вимог законодавства та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, відповідно до якої у документах, що подавалися до заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки, копія документа, яким визначено право власності на об`єкт (житлову нерухомість) зазначена після дати надання заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки.

09 травня 2023 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг складено розпорядження № 126-р про усунення порушень «ТОВ «Київська обласна ЕК», згідно з яким ТОВ «Київська обласна ЕК» було зобов`язано, у тому числі усунути порушення п.11.3.5 глави 11.3 розділу ХІ ( у редакції, що діяла до 12 жовтня 2022 року) та зобов`язано здійснити заходи щодо приведення договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, укладених з порушенням вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, у відповідність до вимог законодавства, оскільки відсутні документи, якими визначено право власності чи користування на об`єкт (житлову нерухомість) по споживачах, які наведені у таблиці 4.7.8 Акту № 195, відсутні приватні домогосподарства та відсутні істотні умови для укладення договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством. Договори, укладені за відсутності істотних умов, є нікчемними, тому існування таких договірних відносин не передбачено вимогами ПРРЕЕ. Також у документах, що додавались до заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки, наявна копія документа, яким визначено право власності чи користування 9 оренда, позичка, управління тощо) на об`єкт ( житлову нерухомість ) та який додано після дати надання заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки по споживачам, які наведені у таблиці 4.7.9 та у таблиці 4.7.10 Акту № 195.

Таким чином, постачальник універсальних послуг ТОВ «Київська Обласна ЕК» мав ініціювати розірвання договорів про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом по споживачах, наведених у вищевказаних таблицях Акту № 195, за згодою сторін або у судовому порядку».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що садовий будинок не відповідає вимогам житлового будинку, тому належить до визначення об`єкту побутового споживача, але не може бути приватним домогосподарством в такому визначенні, яке зазначене в ПРРЕЕ. При цьому, у разі проведення реконструкції садового будинку і переведення його в житловий будинок, з внесенням відповідних змін в правоустановчі документи, споживач (зокрема відповідач) у такому приватному домогосподарстві буде мати право встановити генеруючу установку та здійснювати продаж за "зеленим" тарифом обсягу електричної енергії, що перевищує місячне споживання таким приватним домогосподарством постачальнику універсальних послуг.

Оскільки садовий будинок не підпадає під визначення приватного домогосподарства, тому споживач такого будинку має право укладати договір з постачальником універсальних послуг, але не може укласти договір про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом.

Також встанволено, що на виконання Розпорядження № 126-р, позивач ТОВ «Київська Обласна ЕК» зверталось до відповідача ОСОБА_1 з листами в червні 2024 року про ініціювання розірвання вищевказаних договорів з Додатковими угодами № 1 про розірвання Договорів про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, укладені з ОСОБА_1 .

Однак, на адресу ТОВ «Київська обласна енергетична компанія» надіслано листи, в яких ОСОБА_1 категорично заперечує проти розірвання вищезазначених Договорів купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством.

Тому підставою для звернення до суду ТОВ «Київська Обласна ЕК» слугував Акт планової перевірки та Розпорядження №126-р, яким зобов`язано ТОВ «Київська Обласна ЕК» усунути порушення нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, про що зазначено представником позивача в судовому засіданні.

Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України «Про ринок електричної енергії» та низкою підзаконних нормативних актів.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (надалі за текстом - ПРРЕЕ) та договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Цивільним та Господарським кодексами України.

За змістом абзацу 10 пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ, договір про купівлю- продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом - домовленість між індивідуальним побутовим споживачем та постачальником універсальних послуг, яка спрямована на врегулювання цивільних прав та обов`язків під час купівлі-продажу за "зеленим" тарифом електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або з енергії вітру генеруючими установками приватного домогосподарства.

Згідно із абзацом 49 пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ, побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Побутовий споживач має право на: 1) встановлення згідно з Кодексом систем розподілу, Кодексом системи передачі, а також Кодексом комерційного обліку у своєму (-їх) приватному(-их) домогосподарстві(-ах) генеруючої(-их) установки(-ок) з можливістю відпуску виробленої електричної енергії в мережі, що належать іншим власникам, сумарна встановлена потужність якої(-их) не перевищує встановлену потужність для відповідної категорії генеруючої установки, визначену законом, та дозволену до споживання потужність відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (згідно з паспортом точки розподілу/передачі електричної енергії), та на виробництво електричної енергії з такої установки без відповідної ліцензії; 2) продаж за «зеленим» тарифом постачальнику універсальних послуг електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного(-их) домогосподарства(-), сумарна потужність якої(-их) не перевищує встановлену потужність для відповідної категорії генеруючої установки, визначену законом, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством. Така(-і) генеруюча(-і) установка(-и) має(-ють) бути встановлена(-і) із можливістю відпуску електричної енергії в мережі ОСР відповідно до вимог Кодексу систем розподілу (пункт 5.5.2 глави 5.5 розділу VПРРЕЕ).

У пункті 11.3.1. глави 11.3 розділу XI ПРРЕЕ встановлено, що постачальник універсальних послуг не має права відмовити споживачу в купівлі за "зеленим" тарифом електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) за умови, якщо її (їх) приєднання здійснено у порядку, встановленому Кодексом систем розподілу, та виконані вимоги цих Правил (ПРРЕЕ у редакції від 01.01.2022 року чинній на момент укладення оспорюваного договору).

Так, згідно із пунктом 11.3.4. глави 11.3 розділу XI ПРРЕЕ, з метою продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, виробленої генеруючою установкою приватного домогосподарства, побутовий споживач звертається до постачальника універсальних послуг із заявою-повідомленням про встановлення генеруючої установки за формою, наведеною в додатку 13 до цих Правил, до якої додає копію документа, яким визначено право власності чи користування (оренда, позичка, управління тощо) на об`єкт (житлову нерухомість), та копію паспорта точки розподілу (передачі) електричної енергії. У разі розміщення генеруючих установок у межах земельної ділянки приватного господарства споживач надає документ, яким визначено межі земельної ділянки (паспорт забудови земельної ділянки, технічний паспорт БТІ, правоустановчий документ тощо). У заяві-повідомленні побутовий споживач обов`язково зазначає банківські реквізити рахунка для перерахування коштів постачальником універсальних послуг за вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства за "зеленим" тарифом електричну енергію. Побутовий споживач може подати заяву-повідомлення про встановлення генеруючої установки та паспорт точки розподілу (передачі) електричної енергії до постачальника універсальних послуг особисто або через уповноваженого представника чи надіслати його поштою рекомендованим листом з описом вкладення (ПРРЕЕ у редакції від 01.01.2022 року чинній на момент укладення оспорюваного договору).

У відповідності до пункту 11.3.5. глави 11.3 розділу XI ПРРЕЕ, постачальник універсальних послуг під час отримання заяви-повідомлення про встановлення генеруючої установки зобов`язанийперевірити повноту інформації, зазначеної в документах, та зареєструвати її в день отримання за умови надання повного пакета документів. У разі ненадання побутовим споживачем повної інформації та/або всіх документів, передбачених цими Правилами, постачальник універсальних послуг протягом З робочих днів з дня отримання заяви-повідомлення надає такому споживачу обґрунтовану відмову в її реєстрації (ПРРЕЕ у редакції від 01.01.2022 року чинній на момент укладення оспорюваного договору).

Згідно п. 11.3.6. ПРРЕЕ, взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальної послуги, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються цими Правилами та договором про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Цивільним та Господарським кодексами України.

Сторонами оспорюваних договорів не заперечується, що договорикупівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, які є предметом спору, укладені на підставі раніше укладених договорівпро постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Встановлено, що під час укладення оспорюваних договорів, відповідачка надала позивачу заяву-повідомлення про встановлення генеруючої установки до якої додала копії документів якими визначено право власності на об`єкт житлової нерухомості та земельну ділянку у межах якої розміщена генеруюча установка, а також копію паспортів точки/точок розподілу електричної енергії, які є додатком № 2 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідачка, у розумінні ПРРЕЕ, є побутовим споживачем електричної енергії та відповідно до умов оспорюваних договорів встановила у своєму приватному домогосподарстві генеруючу установку, загальна величина встановленої потужності якої не перевищує 30 кВт, що підтверджується відповідними паспортами точки/точок розподілу електричної енергії, які є додатком № 2 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність посилання позивача на недодержання сторонами у момент укладення оспорюваного договору вимог ПРРЕЕ, як на підставу його розірвання, оскільки оспорювані договори укладені на підставі договору про постачання електричної енергії, відповідач є індивідуальним побутовим споживачем електричної енергії та встановила у своєму власному приватному домогосподарстві генеруючу установку, загальна величина встановленої потужності якої не перевищує 30 кВт, та надала позивачу повний пакет документів, передбачений вимогами чинного на момент укладення оспорюваних договорів законодавства.

При цьому під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що позивачу на час укладання спірних договорів було відомо про те, що об`єктом житлової нерухомості відповідача є садовий будинок.

Як встановлено під час розгляду справи та не заперечувалось з боку представника позивача, відповідач для укладення договорів надала повний пакет документів та підстав для відмови не було, зазначені вище договори діють до сьогодні, виконуються в повному обсязі з обох сторін.

Таким чином, оспорювані договори були укладені з дотриманням вимог ПРРЕЕ, у редакції, яка була чинною на момент укладення оспорюваних договорів, та у відповідності до норм цивільного законодавства України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Згідно з позицією Верховного Суду, котра закріплена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №754/17518/15-ц, у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати КЦС від 23.01.2019 року №355/385/19.

Відповідно до частини 1 статті 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Договір набирає чинності з моменту його укладення (частина 2 статті 631 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з частиною 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частиною 2 статті 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Статтею 653 ЦК України передбачено правові наслідки зміни або розірвання договору.

Так, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту ч.1 ст. 654 ЦК України.

Проте, позивач жодним чином не обґрунтував у чому полягає істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні оспорюваних договорів та не навів жодних аргументів щодо наявності одночасно чотирьох умов, передбачених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, які б свідчили про розірвання оспорюваних договорів з цих підстав.

До того ж, позивач не надав жодних належних, допустимих, достовірних та/або достатніх доказів на підтвердження того, що з боку відповідачки були істотні порушення умов оспорюваних договорів.

Відповідно до спірних договорів сторони беруть на себе взаємні зобов`язання, які регулюються правовими нормами. Договір купівлі-продажу електричної енергії - це договір між виробником або постачальником електроенергії (продавцем) та споживачем (покупцем), що передбачає постачання та споживання електроенергії згідно з умовами, визначеними у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК країни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч. 1 ст. 5 ЦПК України ).

Водночас, з боку представника позивача не було зазначено в судовому засіданні, які ж права позивача порушуються, за захистом яких останній звернувся до суду.

Відповідно до статей 2, 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Згідно з частинами 1, 2 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

В свою чергу, як на підставу для розірвання спірних договорів, позивач посилався на постанову НКРЕКП від 14.05.2018 року №312 (в редакції чинній з 18.07.2019 по 12.10.2022) щодо визначення приватного домогосподарства та на Роз`яснення НКРЕКП, в яких визначено, що садовий будинок не відповідає вимогам житлового будинку, тому належить до визначення об`єкту побутового споживача, але не може бути приватним домогосподарством в такому визначенні, яке зазначене в ПРРЕЕ.

Водночас суд першої інстанції правильно зауважив, що постанова ПРРЕЕ та НКРЕКП як підзаконний акт, що має меншу юридичну силу перед законами - Цивільний кодекс України, адже не знаходиться на одному ієрархічному рівні, відповідно не може бути спеціальним законом, який згідно з наведеним має перевагу над загальним законом (ЦК України, який є основним актом цивільного законодавства України).

Колегія суддів також погоджується, що безпідставними є доводи позивача, що садовий будинок не відповідає вимогам житлового будинку, належить до визначення об`єкту побутового споживача, не може бути приватним домогосподарством в такому визначенні, яке зазначене в ПРРЕЕ, оскільки з наявних в матеріалах справи Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вищевказані садові будинки належать відповідачу на праві приватної власності та є об`єктом житлової нерухомості.

Водночас суд звертає увагу, що в Податковому кодексі України (пп. 14.1.129) зазначено, що об`єктами житлової нерухомості є будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки.

Податковий Кодекс України, який є кодифікованим законом, має вищу юридичну силу над ПРЕЕ, який є підзаконним нормативним актом.

Тому у разі суперечностей між законом та підзаконним нормативним актом має бути заставано саме закон який має вищу юридичну силу.

Отже, факт будівництва садового будинку на підставі будівельних норм, що відрізняються від будівельних норм, установлених для житлових будинків, не спростовує того, що він може потім використовуватися для проживання в ньому.

Судова практика своєю чергою свідчить, що відмінність будівельних норм щодо вимог до окремих конструктивних рішень, що застосовуються при будівництві житлових будинків у порівнянні з садовими будинками, не позбавляє останніх ознак, що властиві житлу, і не спростовує їхньої придатності для постійного проживання, за умови, що власник садового будинку з власної ініціативи пристосував його для цього, встановивши додаткове обладнання чи комунікації.

Зазначене міститься в постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року по справі №2340/4673/18.

В свою чергу, з боку позивача не було спростовано того факту, що вищевказані садові будинки, які належать відповідачці на праві приватної власності не є об`єктами житлової нерухомості та відповідно не відповідають вимога житлового будинку.

Натомість, відповідно до висновків експерта ТОВ РЕЦ «Алтана», надані з боку сторони відповідача: № № 04-01/05/23-ТО; 24-01/05/23-ТО; 07-01/05/23-ТО; 01-01/05/23-ТО; 08-01/05/23-ТО; 11-01/05/23-ТО; 53-01/05/23-ТО; 35-01/05/23-ТО; 10-01/05/23-ТО; 27-01/05/23-ТО; 03-01/05/23-ТО; 02-01/05/23-ТО; 30-01/05/23-ТО; 29-01/05/23-ТО; 45-01/05/23-ТО; 26-01/05/23-ТО; 28-01/05/23-ТО; 22-01/05/23-ТО; 39-01/05/23-ТО; 37-01/05/23-ТО; 38-01/05/23-ТО; 36-01/05/23-ТО; 34-01/05/23-ТО; 32-01/05/23-ТО; 20-01/05/23-ТО; 18-01/05/23-ТО; 17-01/05/23-ТО; 23-01/05/23-ТО; 15-01/05/23-ТО; 53-01/05/23-ТО; 54-01/05/23-ТО, об`єкти нерухомості садовий будинок, що розміщені на земельних ділянках та перебувають на праві приватної власності громадянки ОСОБА_1 за вищевказаними адресами, належним чином відповідають призначенню за своїми технічними та експлуатаційними характеристиками об`єкту нерухомого майна садовий будинок та може в загальному визначитися як приватне домогосподарство.

Стороною позивача не надано до суду своїх альтернативних висновків експертизи, які б спростовували висновки експертиз, наданих стороною відповідача. Клопотання про призначення судової експертизи стороною позивача не заявлено.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія».

Доводи апеляційної скарги позивача повторюють доводи його позовної заяви, належна оцінка яким надана судом першої інстанції, не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам та обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 08 липня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома