ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2879/23
Провадження № 4-с/362/1/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справуза скаргою адвоката Якименка Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко М.М., звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не приведення виконавчого провадження № 64762232 у відповідність до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до постанови в.о. начальника Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Андрющенко І.В. від 08.02.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження. Визнати неправомірною та скасуваи постанову Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про повернення виконавчого документа стягувану від 23.03.2023 у виконавчому провадженні № 64762232. Визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з відкриття виконавчих проваджень № 71441272, № 71441997, № 71442058, № 71442285, № 71442382, № 71442442, № 71442579, № 71442783, № 71442855, № 71442940, № 71443114, № 71443199, № 71443286, № 71443468, № 71443557, № 71443625, № 71443711, № 71443806, № 71443877, № 71443968, № 71444050, № 71444118, № 71444175, № 71444266, № 71444364, № 71444428, № 71444462, № 71444490, № 71444528, № 71444546, № 71444579, № 71444599, № 71444627, № 71444652, № 71444692, № 71444723, № 71444755, № 71444789, № 71441332, № 71441332, № 71441586. Зобов`язати Дніпровський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (М. Київ) поновити порушені права боржника ОСОБА_1 у спосіб приведення виконавчих проваджень у відповідність до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» із відміною (скасуванням) постанов про відкриття виконавчих проваджень № 71441272, № 71441997, № 71442058, № 71442285, № 71442382, № 71442442, № 71442579, № 71442783, № 71442855, № 71442940, № 71443114, № 71443199, № 71443286, № 71443468, № 71443557, № 71443625, № 71443711, № 71443806, № 71443877, № 71443968, № 71444050, № 71444118, № 71444175, № 71444266, № 71444364, № 71444428, № 71444462, № 71444490, № 71444528, № 71444546, № 71444579, № 71444599, № 71444627, № 71444652, № 71444692, № 71444723, № 71444755, № 71444789, № 71441332, № 71441332, № 71441586.

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що 14.02.2023 року заявник звернувся до державного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження №64762232 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, державним виконавцем виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що, на думку заявника, є протиправним.

Заявник зазначає, що йому, як боржнику, не було направлено постанову про відновлення виконавчого провадження №64762232 від 27.08.2021 року, а тому не було відомо про відновлення виконавчого провадження. Також, ОСОБА_1 не було направлено виклик (вимога) державного виконавця про явку на 22.09.2021 року о 10:00 з метою визначення місця побачення стягувача з дитиною. Складаючи акт від 22.09.2021 року про неявку боржника, державним виконавцем не було встановлено, чи направлявся виклик боржнику, не з`ясовано позицію боржника та не враховано інтереси дитини. З моменту відновлення виконавчого провадження, боржнику не було нічого відомо про відновлення виконавчого провадження, жодної постанови державного виконавця та інших документів, боржнику не направлялось, відповідні докази направлення відсутні, а тому він об`єктивно не міг виконати вимоги державного виконавця та суду, до його відома не була доведена постанова про встановлення місця побачення з дитиною, а у встановленому місці боржник з дитиною не проживає, тому вказане рішення об`єктивно у встановлені строки виконати неможливо. Складені акти щодо невиконання рішення суду не відповідають вимогам законодавства, оскільки містять формальне посилання про неявку боржника у визначені дні та непередання дитини стягувачу, за відсутності стягувача, свідків, боржника, а отже існують достовірні сумніви викладених обставин.

Місцем вчинення дій за виконавчим документом має бути фактичне місце проживання батька з дитиною, тобто Київська обл. Фастівський район, смт. Глеваха. Проте, державний виконавець Дніпровського ВДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на вказане уваги не звертає, ігноруючи положення Закону.

Також, державним виконавцем не дотримано строків ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» для винесення постанов про накладення штрафу за повторне не виконання боржником рішення суду без поважних причин. Крім того, штраф за повторне не виконання боржником рішення суду може бути накладене лише один раз. Державний виконавець несвоєчасно виносила та вносила до автоматизованої системи виконавчих проваджень постанови про накладення штрафів.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень № 71441272, № 71441997, № 71442058, № 71442285, № 71442382, № 71442442, № 71442579, № 71442783, № 71442855, № 71442940, № 71443114, № 71443199, № 71443286, № 71443468, № 71443557, № 71443625, № 71443711, № 71443806, № 71443877, № 71443968, № 71444050, № 71444118, № 71444175, № 71444266, № 71444364, № 71444428, № 71444462, № 71444490, № 71444528, № 71444546, № 71444579, № 71444599, № 71444627, № 71444652, № 71444692, № 71444723, № 71444755, № 71444789 від 04.04.2023 року та виконавчі провадження № 71441332, № 71441332, № 71441586 від 05.04.2023 року не відповідають засадам ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Постанови про накладення штрафів, на підставі яких були відкриті оспорювані виконавчі провадження, є завідомо протиправними та підлягали скасуванню. Також, оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.03.2023 року у виконавчому провадженні №64762232 є протиправоню та підлягає скасуванню, то і постанова про відкриття виконавчих проваджень, як похідні від неї, також є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2023 року відмовлено у відкритті провадження (т. 1 а.с. 18-20).

Постановою Київського апеляційного суду від 05.03.2024 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2023 року в частині відмови у відкритті провадження щодо вимог про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не приведення виконавчого провадження №64762232 у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до постанови в.о. начальника Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ MIO (м. Київ) Андрющенко І.В. від 8 лютого 2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження та визнання неправомірною та в частині вимог спору про скасування постанови Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документа стягувану від 23 березня 2023 року у виконавчому провадженні №64762232 скасовано, а справу в цій частині направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. В решті ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2023 року залишено без змін (т .1 а.с.76-82).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбель М.М. від 06.03.2025 року прийнято до свого провадження справу за скаргою в частині виконавчого провадження №64762232 та призначено судове засідання ((т. 1 а.с. 95).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_3 , справа передана на розгляд головуючому судді Лебідь-Гавенко Г.М. (т. 1 а.с. 140).

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2025 року справу прийнято до провадження, призначено судове засідання. Зобов`язано Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) надати до суду належним чином завірену копію виконавчого провадження № 64762232 (т. 1 а.с. 141).

Представник ОСОБА_1 адвокат Якименко М.М. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги судом повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їхньої участі (т. 1 а.с. 185).

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду скарги судом повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі (т. 1 а.с. 116, 119).

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 447-1 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відсутність підстав для задволення скарги, з наступних підстав.

На виконання вимог ухвали суду від 06.03.2025 року, надано до суду належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 64762232.

Судом встановлено, що 10.03.2021 року головним державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64762232 з примусового виконання виконавчого листа №755/7000/19 виданого 23.02.2021 року Київським апеляційним судом про зобов`язання ОСОБА_1 передавати ОСОБА_4 малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосуботи та щонеділі з 10 год.00 хв. до 18 год. 00 хв. в присутності батька. Боржником за вказаним виконавчим провадженням є ОСОБА_1 , стягувачем ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 191).

13.04.2021 року головним державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64762232. Встановлено, що вимоги виконавчого документа не виконано. Щодо боржника до Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України виконавче провадження закінчено (т. 1 а.с.204).

27.08.2021 року начальником Дніпровського районного ВДВС у м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко І.В. винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.04.2021 року (т. 1 а.с. 227).

27.08.2021 року начальником Дніпровського районного ВДВС у м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко І.В. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №64762232, у зв`язку зі скасуванням постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.04.2021 року (т. 1 а.с. 229-230).

08.02.2022 року в.о. начальника Дніпровського районного ВДВС у м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко І.В. винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження №64762232, відповідно до якої дії головного державного виконавцяДніпровського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І. визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 13, 18, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», зазначено про необхідність головному державному виконавцю Фещенко І.І. привести виконавче провадження у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (т. 3 а.с. 21).

23.03.2023 року заступником начальника Дніпровського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №64762232. Встановлено, що 23.03.2023 року до відділу за вх. №6004 надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу (т. 3 а.с. 243).

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Частиною третьою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції № 512/5 від 02 квітня 2012 року, з відповідними змінами та доповненнями (в редакції станом на 10 червня 2021 року), перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема:

начальник відділу примусового виконання рішень в районі міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;

начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані;

начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;

начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова (пункт 7 розділу XII Інструкції).

Отже, начальник відділу державної виконавчої служби має право здійснювати контроль за діями та рішеннями державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, а також перевірку виконавчих проваджень, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі, що передбачено Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

У провадженні Дніпровського ВДВС у м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувло виконавче провадження №64762232.

Постановою в.о. начальника Дніпровського районного ВДВС у м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Андрющенко І.В. від 08.02.2022 року визнано дії головного державного виконавця Дніпровського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Фещенко І.І. такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 13 (строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій), ст. 18 (обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців), 64-1(виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною) Закону України «Про виконавче провадження». Зазначено про необхідність головному державному виконавцю Фещенко І.І. привести виконавче провадження у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (т. 3 а.с. 21).

Заявник просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не приведення виконавчого провадження № 64762232 у відповідність до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до постанови в.о. начальника Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Андрющенко І.В. від 08.02.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження.

Вимоги даної скарги в цій частині обгрунтовані протиправною бездіяльністю державного виконавця, які призвели до прийняття протиправних пунктів 3 (постанови про накладення штрафу виділено в окремі провадження), п. 3-1 (виділено в окреме провадження постанову про стягнення витрат виконавчого провадження) постанови про повернення виконавчого документа стягувачу 23.03.2023 року та наявності постанов про відкриття виконавчого провадження.

З наведеного слідує, що порушення, які встановлені постановою від 08.02.2022 року в.о. начальника Дніпровського районного ВДВС у м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та обставини, про які зазначає заявник не є тотожними та спільними, а тому відсутні правові підстави для визнання неправомірною діяльність державного виконавця щодо не приведення виконавчого провадження № 64762232 у відповідність до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до постанови від 08.02.2022 року з питань, що не були предметом дослідження виконуючим обов`язки начальника відділу.

Щодо повернення виконачого документа.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 37 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки повернення виконавчого документа стягувачу.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Підстави повернення виконавчого документу стягувачу та наслідки такого повернення врегульовані в ст.37 Закону України № 1404-VIII. Відповідно до п.1) ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Велика Палата Верхвного Суду у постанові від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11 зазначила, що закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчого документа стягувачу є формами завершення виконавчого провадження, проте вони мають різні правові підстави та, відповідно, різні правові наслідки.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди (частина п`ята статті 37 Закону № 1404-VIII).

У матеріалах виконавчого провадження наявна заява представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Папазової Г. про повернення виконавчого документа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі даної заяви головним державним виконавцем 23.03.2023 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №64762232.

Посилаючись на неправомірність вказаної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, заявник зазначає, що виконавче провадження підлягало завершенню на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), оскільки стягувач 15.11.2022 року відібрала дитину, а тому рішення суду виконано.

Разом з тим, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо фактичного виконання рішення суду.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які скаржник посилався в обґрунтування поданої скарги, не знайшли свого підтвердження, а відтак, підстави для задоволення скарги відсутні, з огляду на що, у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись Закону України «Про виконавче провадження», статтями 4, 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката Якименка Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Текст ухвали складено 16.05.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко