провадження №22-з/824/615/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВА)

24 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві питання про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Диким Юрієм Олеговичем на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Диким Юрієм Олеговичем задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 2010 року по 28 лютого 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги, спожиті з березня 2019 року по липень 2024 року, у розмірі 21 852 (двадцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят дві гривні) 01 копійка, з яких: 18 499,55 грн - основна сума заборгованості; 2 513,05 грн - інфляційні втрати; 839,41 грн - 3% річних. Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 144 (дві тисячі сто сорок чотири гривні) 60 копійок.

09 квітня 2025 року через систему Електронний суд на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення по справі.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що ухвалюючи 01 квітня 2025 року постанову за результатами розгляду апеляційної скарги у справі, колегія судів не вирішила питання про стягнення під час апеляційного перегляду рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 20 910,00 грн, що становить 69,7% від задоволених вимог апелянта.

Вказав, що електронну копію постанови доставлено до електронного кабінету адвоката 04 квітня 2025 року, а тому просив поновити строк на подання доказів підтверджуючих розмір витрат відповідача на правничу допомогу.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року матеріали цивільної справи за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Диким Юрієм Олеговичем на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, призначено до розгляду. Учасникам справи встановлено строк для можливості надання своїх пояснень чи заперечень щодо розміру витрат, які заявник намагається компенсувати за рахунок протилежної сторони.

29 квітня 2025 року в.о. директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» - Романюк П.М. подав пояснення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких просив відмовити у її задоволенні.

Зазначив, що відшкодування витрат на правничу допомогу включено представником відповідача до вимог апеляційної скарги у справі, яка постановою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року задоволено частково, стосовно зазначеної вимог вже є рішення суду про відмову у її задоволенні.

Також, до 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 та його представником не надано суду жодного доказу на підтвердження правових підстав, розміру тощо таких витрат, незважаючи на те, що скаржники просили розглянути апеляційну скаргу без їх особистої участі. Крім того, не обґрунтовано поважності причин для поновлення строку для надання суду зазначеної заяви, не надано доказів поважності пропуску процесуальних строків, тощо.

Зауважив, що у чинному законодавстві держави відсутні правові категорії «досягнення адвокатом обумовленого правового результату у вигляді зменшення заявленої позивачем основної заборгованості і далі по тексту акту», а також обов`язковість відшкодування чи то «правової» чи то «правничої» допомоги пропорційно до суми «задоволених на користь заявників вимог».

Більш того, ні договором про надання правової допомоги, ні додатковою угодою до цього договору не передбачено здійснення відшкодування вартості правничої допомоги адвокатові за «досягнення обумовленого правового результату у вигляді зменшення заявленої позивачем основної заборгованості», тобто, пункт другий акта про надання правничої допомоги від 9 квітня 2025 року є перевищенням адвокатом повноважень, наданих йому за договором.

Крім того, до суду не надано доказів сплати витрат правничої допомоги у нібито обумовленій сумі - 69,7% за «досягнутий правовий результат».

Вказав, що апеляційна скарга, надана до суду адвокатом, заснована на викривленій та неправдивій інформації, з довільним та суперечливим особистим тлумаченням чинного законодавства, що відображено у постанові суду.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частина 1 статті 137 ЦПК України вказує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно п. 6.51 висновку Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №904/4494/18 разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Крім цього, пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №757/60277/18-ц.

У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.

У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Щодо строку подання доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу

Колегією суддів встановлено, що у апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - адвокат Дикий Ю.О. просив стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь апелянта судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 633,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн, докази понесення яких будуть надані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно з частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що обов`язку суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу передує подання стороною відповідної заяви.

Водночас докази на підтвердження розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу можуть бути подані у такому порядку: 1) докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі; 2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Згідно з частинами першою - третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Постанову від 01 квітня 2025 року Київський апеляційний суд ухвалив за відсутності учасників справи у зв`язку з їх неявкою.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2025 року та відповідно до картки руху документу в кабінеті Електронного суду, доставлено учасникам справи 04 квітня 2025 року о 03-30 год.

Оскільки на виконання приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник ОСОБА_1. зробив у апеляційній скарзі заяву про те, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть ним подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, однак про наявність постанови апелянт дізнався 04 квітня 2025 року, звернувшись 09 квітня 2025 року до суду із заявою про долучення доказів розміру витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 вважається таким, що пропустив встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк з поважних причин.

Таким чином, клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Ю.О. про поновлення строку на подання доказів, підтверджуючих розмір витрат відповідача на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Наявність договірних відносин між адвокатом Диким Ю.О. та ОСОБА_1 підтверджується договором про надання правової допомоги від 07 травня 2020 року.

Відповідно до Розділу 4 Договору, на розмір вартості послуг адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь складності справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені розміру вартості послуг адвоката. Розмір вартості послуг адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього договору.

За умовами Додаткової угоди №3/30655/24 від 14 листопада 2024 року до Договору, на виконання умов пункту 4.2. Договору про надання правової допомоги від 07 травня 2020 року сторони погодили вартість правничої допомоги адвоката, а також порядок її сплати.

Розмір гонорару адвоката за виконання умов Договору про надання правової допомоги та здійснення представництва інтересів Клієнта у справі №761/30655/24 за позовом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, Сторонами визначено наступним чином:

вартість надання правничої допомоги з підготовки та подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року у справі №761/30655/24, що включає ознайомлення з матеріалами судової справи, збір доказів по справі, тощо та її супроводу, що включає усі види правничої допомоги, визначені пунктом 2.2. Договору, визначається сторонами у розмірі 30 000,00 грн, та підлягає сплаті Клієнтом на користь Адвоката, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, не пізніше 5-ти днів з дня ухвалення постанови про задоволення апеляційної скарги Клієнта.

09 квітня 2025 року ОСОБА_1 та адвокат Дикий Ю.О. склали Акт про надання правничої допомоги до Договору про надання правової допомоги від 07 травня 2020 року.

Відповідно до Акту адвокатом надано таку правничу допомогу: ознайомлення з матеріалами справи №761/30655/24 у електронному вигляді; правовий аналіз позовної заяви КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», додатків до неї та первинної документації наданої Клієнтом із спірного питання; подання в інтересах Клієнта апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року у справі №761/30655/24.

За результатами наданої правничої допомоги у справі Клієнт досягнув обумовлений правовий результат у вигляді скасування рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року у справі №761/30655/24 та зменшення заявленої позивачем основної заборгованості з 97 751,85 грн до 32 969,71 грн.

З урахуванням принципу пропорційності розміру судових витрат розміру задоволених позовних вимог загальна вартість наданої адвокатом правничої допомоги клієнту у справі №761/30655/24 становить 20 910,00 грн (30 000,00 х 69,7%) та підлягає сплаті Клієнтом на користь адвоката в порядку та у строки встановлені Додатковою угодою від 14 листопада 2024 року до Договору про надання правничої допомоги від 07 травня 2020 року.

Відтак, колегія дійшла висновку, що ОСОБА_1. доведено достатніми, належними та допустимими доказами надання адвокатом послуг правничої допомоги на суму 30 000,00 грн.

За вимогами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, за ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Ухвалюючи постанову від 01 квітня 2025 року Київський апеляційний суд здійснив розподіл витрат відповідача/ апелянта у зв`язку з розглядом справи виключно в межах стягнення судового збору. Питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд не вирішував.

Відповідно до п. п. 2.4.1. Договору про надання правової допомоги від 07 травня 2020 року правом ОСОБА_1 як клієнта є отримання від адвоката юридичних консультацій з питань наявності фактичних і правових підстав щодо виконання договору, доручень клієнта, практики застосування відповідного законодавства, можливості та правових наслідків досягнення бажаного для клієнта результату.

За правилами ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тобто, процесуальний закон прямо визначає необхідність стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У цій справі позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» задоволено на 30,30%. Відповідно, витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу підлягають компенсації у розмірі 69,70% від фактично понесених 30000 грн., що становить 20 910 грн.

Крім того, однією із особливостей процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено, а тому відсутність доказів сплати ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу не є підставою для відмови у їх розподілі.

Саме такий висновок відповідає позиціям Верховного Суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18, від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19 та ін.

На підставі викладеного, з огляду на фактичний об`єм послуг, наданих ОСОБА_1 адвокатом Диким Ю.О., а також враховуючи фінансовий стан обох сторін, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 910,00 грн за рахунок позивача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», оскільки заявлений до стягнення розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1. та ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 270, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Дикому Юрію Олеговичу строк на подання доказів розміру витрат на правничу допомогу.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дикого Юрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою представником - адвокатом Диким Юрієм Олеговичем на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07 листопада 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 20 910 (двадцять тисяч дев`ятсот десять гривень) 00 копійок.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 01 липня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова