Номер провадження 2/754/295/25
Справа № 754/7988/24
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря с/з Поліщук Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє особистих вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком, -

В С Т АН О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Бондаренка А.О. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана позовна заява передана до розгляду судді Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та було надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Позивачем на виконання ухвали суду у встановлені суддею строки було усунуто зазначені судом недоліки.

Ухвалою суду від 03 червня 2024 року роз`єднано в окремі провадження позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Ухвалою суду від 06.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Сторона позивача в підготовче засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі.

Від представника відповідача в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у їх відсутності.

Третя особа в підготовче засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Суд вважає заможливим провести підготовче засідання у відсутності сторін по справі.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Під час підготовчого засідання по справі за вищезазначеним позовом судом були виконані всі дії, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає підготовче провадження у справі закінченим, а провадження по справі слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

В судове засідання на 18.06.2025 року та 17.07.2025 року позивач та представник позивача не з`явились, причини неявки суду не повідомляли, заяв про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення судового засідання до суду не надходили.

Будь-яких доказів щодо причин неявок у судові засідання, що були призначені на 18.06.2025 року та 17.07.2025 року стороною позивача суду не надано, тому суд дійшов висновку, що сторона позивача двічі поспіль без поважних причин не прибула у судові засідання.

Судом встановлено, що належно повідомлена сторона позивача у судові засідання 18.06.20254 року, а також повторно 17.07.2025 року не з`явилась без поважних причин, які мають бути підтверджені відповідними доказами. Позивач не забезпечив явку іншого уповноваженого представника, і, заздалегідь не повідомив суд про поважність причин неприбуття.

Суд наголошує, що у випадку виникнення об`єктивних причин неможливості здійснення представницьких функцій в обсягах та на умовах, передбачених законом, позивач повинен був забезпечити у судове засідання явку іншого представника, чого останнім зроблено не було упродовж двох судових засідань поспіль.

Відносно визнання поважності причин неявки представника позивача в судове засідання, то обов`язок суду полягає лише у перевірці причин такої неявки. При встановлені їх поважності допускається відкладення розгляду справи. Чинним законодавством не передбачено переліку таких причин або обставин, а отже, їх визначення залишається на розсуд суду. Поважними причинами визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно здійснювати процесуальні дії. До таких відноситься хвороба, перебування на військовій службі, тощо.

Обставини неможливості забезпечити явку уповноваженого представника позивача в судове засідання взагалі не підтверджені жодними документальними доказами. Розгляд справи без участі сторони позивача суд вважає перешкодою для ухвалення законного рішення.

Статтею 17 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено Конвенцією. Наслідком подання індивідуальної скарги у Європейський Суд з прав людини при зловживанні правом на її подачу, є визнання скарги неприйнятною (стаття 35 Конвенції).

Таким чином, Європейський Суд запровадженням практики не розгляду заяв звернув увагу на необхідність: по-перше, дисциплінувати скаржників; по-друге, надав приклад застосування положень Конвенції щодо недобросовісних суб`єктів звернення.

Також Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі Варбанов проти Болгарії (Varbanov v. Bulgaria), № 31365/96, пункт 36, ECHR 2000-X) відмітив, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та мати розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Європейський Суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон Аліментаріа проти Іспанії Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово акцентував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідальність за швидке здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Однак, розумність тривалості судового провадження залежить не тільки від складності справи, її обставин та предмета спору, але і поведінки сторін.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України, нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції.

Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Належність повідомлення судом сторони позивача про час та місце розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення стороною позивача своїх процесуальних прав.

Таким чином, враховуючи повторне (двічі поспіль) неприбуття сторони позивача, належним чином повідомленим про розгляд справи, а також не повідомлення про причини такої неявки, неможливості забезпечити повний та об`єктивний розгляд справи за наявними матеріалами, оскільки, саме не повне дослідження обставин справи може бути підставою для скасування рішення, тому суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду. При цьому суд враховує тривалість перебування справи у провадженні суду, відсутності зацікавленості сторони позивача у розгляді заявлених вимог, позивач припинив цікавитися рухом справи, в судові засідання не з`являвся.

Керуючись ст. ст. 189, 196-198, 200, 247, 257, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити підготовче засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє особистих вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє особистих вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України про те, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 21.07.2025 року.

Суддя Н.Д.Буша