Справа № 174/620/25
п/с № 2-др/174/5/2025
22 липня 2025 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А.,
за участю: секретаря Троцько О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бакуліної Марії Сергіївни про відшкодування витрат повязаних з наданням професійної правничої допомоги адвокатом по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості з орендної плати,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ТОВ «Мотронівський ГЗК») про стягнення заборгованості з орендної плати, також просив вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги не змінювалися, не уточнювалися і не доповнювалися.
09.07.2025 року рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області позов ОСОБА_1 до ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат ГЗК» про стягнення заборгованості з орендної плати задоволено.
14.07.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бакуліна М.С. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення з метою вирішення питання про судові витрати.
Позивач, його представник, представник відповідача в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Їх неявка відповідно до ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні вимоги щодо покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу за супроводження спору в зв`язку з недоведеністю співмірності зазначених витрат заявленому розміру позовних вимог (а.с. 61).
Перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши надані докази суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат.
Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на професійну правничу допомогу.
Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Положеннями ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій із боку зацікавленої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено таке: «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі N 904/4507/18.
Судом встановлено, що 09.07.2025 року ухвалено рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, яким задоволенно позовні вимоги в повному обсязі. Вказаним судовим рішенням не було вирішено питання стосовно розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач на стадії розгляду справи в суді першої інстанції користувався правовою допомогою адвоката.
Представником позивача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката Бакуліної М.С. у розмірі 11 000 гривень, а саме: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги, рахунок вартості робіт, акт виконаних робіт, який містить перелік виконаних робіт, копію платіжної інструкції (а.с. 93-101).
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у звязку з розглядом справи в міському суді, через призму критеріїв, встановлених ч. 5 ст. 137 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, заперечення представника відповідача, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ТОВ «Мотронівський ГЗК» витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатом позивачу в сумі 11 000 грн., які є співмірними та підтвердженими належним доказами.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 258-259, 261, 263-265, 270, 353, 354 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бакуліної Марії Сергіївни про відшкодування витрат повязаних з наданням професійної правничої допомоги адвокатом по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення заборгованості з орендної плати - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А.Ілюшик