Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/5650/24
Провадження № 2/644/1298/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Індустріального районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «Іннова Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором № про надання кредиту від 06.03.2024 року у розмірі 37450,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовнихвимог представник позивача зазначив, що 06.03.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № про надання грошових коштів, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов якого Відповідачка отримала строковий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 6500,00 грн. на строк 360 днів, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 2,2 % на день, на умовах строковості, зворотності, платності. Згідно умов договору Відповідачка зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач не виконує умови договору, грошові кошти не повертає. Зважаючи на ті обставини, що Відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника утворилась заборгованість за Договором № про надання кредиту, в розмірі 37450,00 грн, що складається з: заборгованість по тілу кредиту - 5000,00 грн; заборгованість по процентах - 32450,00 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 08.08.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника ТОВ «Іннова Фінанс» про розгляд справи за його відсутності, згідно якого позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Подала на адресу суду заяву, в якій зазначала, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції посилалась на те, що договір з позивачем не укладала. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона загубила паспорт, про що було повідомлено в правоохоронні органи шляхом написання заяви 04.07.2023 року. Вважає, що шахрайським шляхом на її старе прізвище було оформлено кредитні договори в багатьох фінансових установах, про що вона дізналась коли їй почали телефонувати фінансові установи та повідомили про наявність заборгованості. На даний час триває досудове розслідування, відомості за фактом вчинення щодо неї шахрайських дій внесені до ЄРДР, номер кримінального провадження № 0001247 від 10.08.2023 року.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Позивачем було надано кредитний договір від 30.07.2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_2 за № , сума кредиту складає 6500 гривень, на умовах строковості, поворотності, платності, клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Строк договору 30 днів з дати надання кредиту, зі сплатою зниженої процентної ставки у розмірі 1,5% в день, стандартної процентної ставки у розмірі 2,99% в день.

Кредитний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

У анкеті клієнта зазначено ОСОБА_3 банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_1 , такий же номер рахунку зазначено у договорі надання грошових коштів у позику № .

До позовної заяви долучено повідомлення про успішне зарахування коштів на рахунок ОСОБА_2 за договором № 160523/1 від 16.05.2023 року в сумі 6100 грн., дата прийняття 10.10.2023 року, номер картки НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Вказана правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18, від 26.05.2021 року у справі №204/2972/20.

Позивачем не долучено до позовної заяви розрахунок заборгованості, що підтверджує наявність заборгованості та відповідає Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, позивачем не надано виписки по особовому рахунку відповідачки чи довідки про рух грошових коштів на рахунку позичальника, які є первинними документами та належним підтвердженням використання кредитних коштів, наявності та розміру заборгованості. З повідомлення про успішне зарахування коштів на імовірний картковий рахунок відповідачки ОСОБА_2 вбачається, що перерахування коштів відбулось на інший номер картки НОМЕР_2 , ніж той, що зазанчений у договорі та анкеті клієнта, а саме НОМЕР_1 . Тобто, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів отримання відповідачкою грошових коштів відповідно до укладеного договору.

Із клопотаннями про витребування доказів до суду сторона позивача не зверталась, будь-яких заяв, клопотань, пояснень з приводу наданої суду заяви відповідачки також не надходило.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 639, 1048, 1950, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості, - залишити без задоволення.

Повний текст рішення виготовлений та проголошений 17.07.2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера