Справа № 673/689/25
Провадження № 2-з/673/10/25
У Х В А Л А

27 червня 2025 р. м. Деражня

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Ягодіна Т.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

встановив:

У червні 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до Деражнянського районного суду Хмельницької області з цивільним позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя (справа №673/689/25).

Одночасно з вказаним позовом, представником подано суду заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_3 майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :04:069:0004, яка розташована по АДРЕСА_1 «за межами населеного пункту».

В обґрунтування вказаної заяви покликається на те, що ОСОБА_2 з 01.01.2007 року по 01.12.2010 року спільно проживала із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання за рахунок спільних коштів вони придбали нежитлову будівлю та земельну ділянку з кадастровим номером :04:069:0004, які розташовані по АДРЕСА_1 «за межами населеного пункту» Право власності на вказане майно зареєстроване за відповідачем.

Оскільки майно може бути відчужено ОСОБА_3 на користь третіх осіб, тому у випадку невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушеного права позивача, за захистом якого вона звернулася до суду, та може призвести до неможливості виконання судового рішення або значно ускладнить виконання такого судового рішення. З цих підстав просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені частини першої статті 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам частини тринадцятої 13 статті 7 та частини першої статті 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст.2,18,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Так,частиною другою статті 149 ЦПКУкраїни передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому, відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предметом позову по даній справі є вимога про визнання за ОСОБА_2 права власності на 3/4 частки нежитлової будівлі та земельної ділянки з кадастровим номером :04:069:0004, які розташовані по АДРЕСА_1 та набуті під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.06.2025 року накладено арешт на належне ОСОБА_3 майно, а саме: нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 19741169).

Оцінюючи вказані обставини, суд доходить до висновку, що існує реальний спір про право щодо нерухомого майна та у випадку незабезпечення позову, існує загроза в тому, що під час судового розгляду спірне майно може бути відчужене, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При обранні заходу забезпечення позову суд бере до уваги, що накладення арешту на майно, що полягає в заборонні користування даним майном, є неспівмірним з заявленими позовними вимогами, так як передбачає, в тому числі, можливість заборони користування майном. Разом з тим, така правомочність власника не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, та саме заборона відчуження зможе ефективно захистити права позивача.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 258-261,353-355 ЦПК України,-

постановив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на земельну ділянку з кадастровим номером :04:069:0004, площею 1,000га, яка розташована по АДРЕСА_1 «за межами населеного пункту» з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №283279 від 05.08.2011 року належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Виконання даної ухвали покласти на Летичівський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (32200, Хмельницька область, вул. Савіцького Юрія, 14, смт Летичів Хмельницький район Хмельницька область), зобов`язавши його представити суду відповідний документ про її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т. В. Ягодіна