УХВАЛА

18 липня 2025 року

м. Київ

справа № 552/5871/24

провадження № 61-8750ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє у своїх та в інтересах ОСОБА_5 до державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник», Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, треті особи: комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, про визнання права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 звернулися до суду із вищевказаним позовом до державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» (далі - ДК ЖЕП «Будівельник»), Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, треті особи: комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради,

в якому просили суд: визнати право користування квартирою АДРЕСА_1 : за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - із 21 червня 1988 року; за ОСОБА_3 - із 04 серпня 2003 року;

за ОСОБА_4 - із 25 жовтня 2004 року; за ОСОБА_5 - із 11 квітня 2017 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2025 року, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє

у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1 з 21 червня 1988 року.

Визнано за ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1 з 21 червня 1988 року.

Визнано за ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1 з 04 серпня 2003 року.

Визнано за ОСОБА_4 право користування квартирою АДРЕСА_1 з 25 жовтня 2004 року.

Визнано за ОСОБА_5 право користування квартирою АДРЕСА_1 з 11 квітня 2017 року.

У задоволенні позову до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради відмовлено.

У липні 2025 року ДК ЖЕП «Будівельник» шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати.

1. Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні

до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн).

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру..

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно, оскільки заявником оскаржуються судові рішення за результатами задоволення п`яти позовних вимог немайнового характеру, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 9 689,60 грн

(3 028,00 х 0,4 х 5 х 200% х 0,8).

Відповідний правовий висновок щодо порядку сплати судового збору у разі коли

в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, зазначено

у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду

на наступне.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У змісті касаційної скарги заявник просить скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2025 року, проте сформульована прохальна частина касаційної скарги не в повній мірі відповідає повноваженням суду касаційної інстанції,оскільки останній не зазначає яке саме судове рішення має ухвалити Верховний Суд.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Отже, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги та викласти вимоги її прохальної частини відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.

У разі подання уточненої касаційної скарги шляхом формування документа

у системі «Електронний суд» заявникові також необхідно надати суду докази надсилання уточненої касаційної скарги на адреси інших учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостоїстатті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 червня 2025 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник