Справа №359/1176/25
2/705/1786/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Душина О.В.

при секретарі Ковальчук Т.М.;

за участю:

представника позивача Цимбала М.А. (в режимі відеоконференції),

представника позивача Босненка В.Б. (в режимі відеоконференції),

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону (вул. Поліська, 28, м. Київ, ) в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення безпідставно отриманих коштів,

1. Короткий зміст заявлених вимог.

Керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, в якому просить: стягнути з відповідача - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь військової частини НОМЕР_1 , ЄДРПОУ ( НОМЕР_2 ) безпідставно отримані кошти в сумі 37 575 грн. 80 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що у військовій частині НОМЕР_1 наявна переплата грошових коштів на суму 37575 грн. 80 коп., через виплату грошового забезпечення сержанту ОСОБА_1 , що підтверджується витягом із книги обліку нестач у військовій частині НОМЕР_1 та витягом із книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 , перебував на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 та отримував грошове забезпечення за встановленими нормами належності.

У той же час, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду командира відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони батальйону охорони, порушуючи вимоги статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, не доповів своєму безпосередньому командиру про те, що: 01 вересня 2022 року близько 16 години 20 хвилин перебуваючи на території Криворізької багатопрофільної лікарні з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради (місто Кривий Ріг) він знаходився в стані алкогольного сп?яніння. Працівниками військової служби правопорядку був засвідчений факт вживання алкогольних напоїв та складений протокол про адміністративне правопорушення ОДХ № 00273. В подальшому, відповідно до постанови Центрального-Міського районного суду від 05 вересня 2022 року по справі № 216/3442/22 сержанта ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 4.3 ст. 172-20 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі з 655 грн. 00 коп.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 18 січня 2024 року № 42 призначено службове розслідування за фактом переплати грошового забезпечення та додаткової винагороди на суму 563 тисячі гривень, та з метою встановлення вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення. Службовим розслідуванням встановлено, що переплата на суму 37 575 грн. 80 коп., сталася з вини сержанта ОСОБА_1 , який приховав факт вчинення адміністративного правопорушення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 жовтня 2023 року № 290 сержант ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та звільнений з військової служби у запас наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.08.20223 № 25-РС.

На теперішній час, відшкодування завданої шкоди державі в наслідок переплати грошових коштів на загальну суму 37575 грн. 80 коп. - здійснено не було.

Вказані вище обставини встановлені постановою Центрального-Міського районного суду від 05 вересня 2022 року по справі № 216/3442/22 відповідно до якої сержанта ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 655, 00 грн.

Разом з тим, сержант ОСОБА_1 приховав факт вчинення адміністративного правопорушення та своїми діями призвів до того, що він без належних правових підстав отримав кошти, у вигляді премії та додаткової винагороди у розмірі 37 575 грн. 80 коп.

2. Процесуальні дії у справі, заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2025 року цивільну справу було залишено без руху.

27 березня 2025 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 квітня 2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону Цимбал М.А. підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити.

Представник військової частини НОМЕР_1 Босненко В.Б. в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позовної заяви.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24 лютого 2022 року № 41 сержанта ОСОБА_1 було призначено на посаду командира відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони батальйону охорони. У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2023 № 191 сержанта ОСОБА_1 , наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 червня 2023 року № 20-РС було призначено на посаду командира відділення корегування артилерійського вогню 2 взводу корегування артилерійського вогню батареї корегування артилерійського вогню дивізіону артилерійської розвідки та перебував на повному грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 та отримував грошове забезпечення за встановленими нормами належності.

ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду командира відділення охорони 3 взводу охорони 1 роти охорони батальйону охорони, порушуючи вимоги статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, не доповів своєму безпосередньому командиру про те, що: 01 вересня 2022 року близько 16 години 20 хвилин перебуваючи на території Криворізької багатопрофільної лікарні з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради (місто Кривий Ріг) він знаходився в стані алкогольного сп?яніння.

Після виявлення працівниками військової частини правопорядку відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ОДХ № 00273.

Відповідно до постанови Центрального-Міського районного суду від 05 вересня 2022 року по справі № 216/3442/22 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3655,00 грн.

В подальшому, військовою частиною НОМЕР_4 відповідно до наказу № 42 від 18 січня 2024 року було розпочато службове розслідування за фактом передплати грошового забезпечення та додаткової винагороди на суму 563 тисячі гривень, відповідно до якого було встановлено, що передплата на суму 37575 грн. 80 коп. сталася з вини сержанта ОСОБА_1 , який приховав факт вчинення адміністративного правопорушення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 жовтня 2023 року № 290 сержант ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та звільнений з військової служби у запас наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.08.20223 № 25-РС.

Щодо виникнення заборгованості у сумі 73575 грн. 80 коп. суд зазначає наступне: відповідно до абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 7 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп?яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168) передбачена виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 (в редакції що діяла на момент накладення адміністративного стягнення на сержанта ОСОБА_1 ) було врегульовано окремим дорученням Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/3/29.

У відповідності до пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/3/29 прямо визначені випадки не включення до наказів про виплату додаткової винагороди.

Згідно підпункту 9.8 окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/3/29 не включаються до наказів про виплату військовослужбовці, які вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов?язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп?яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира військової частини. Відповідач, усвідомлював наслідки вживання алкогольних напоїв, не доповів своєму безпосереднього командиру (начальнику) про даний факт.

Постанова суду по справі № 216/3442/22 до військової частини НОМЕР_1 не надходила, що в свою чергу позбавило можливості безпосереднього командира (начальника) здійснити всіх належних заходів встановлених діючим законодавством, що підтверджується відсутністю записів у книзі вхідних документів військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок і строки виплати грошового забезпечення для військовослужбовців Збройних Сил України, визначені Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 7 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу з пункту 5 розділу XVI Порядку, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп?яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168) передбачена виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Таким чином, колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 згідно вимог вищевказаних нормативно-правових актів зобов?язаний був відшкодувати державі в особі військової частини НОМЕР_5 кошти на загальну суму 37585 грн. 80 коп.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналогічна правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду від 04.07.2018 (справа № 598/1874/16-ц) та від 12.02.2020 у справі № 345/1183/17.

Згідно зі статтею 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов?язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов?язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв?язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов?язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов?язків, передбачених нормами статті 11 ЦК України.

Зокрема, набуття відповідачем коштів за рахунок позивача поза підставами, внаслідок отримання без належних правових підстав премії та додаткової винагороди у розмірі 37 575 грн. 80 коп. є підставою для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу У країни.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У силу ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17.

До інтересів держави безпосередньо належить дотримання вимог законодавства, що регулює питання управління та використання бюджетних коштів, а протиправне витрачання з бюджету коштів підриває матеріальну основу органів влади, а також держави в цілому.

Крім того, повномасштабне вторгнення Російської Федерації та введення в Україні правового режиму воєнного стану об`єктивно зумовило виникнення складної економічної ситуації, необхідності додаткового фінансування Збройних Сил України та інших військових формувань, що виконують завдання з безпосередньої відсічі ворогу.

У зв`язку з цим, захист інтересів держави у бюджетних правовідносинах, у тому числі при зайвому витрачанні чи заволодінні бюджетними коштами, є основним пріоритетом роботи усіх органів, у тому числі прокуратури, а порушення у цій сфері є неприпустимим в умовах сьогодення.

Забезпечення національної безпеки українського суспільства є однією з найважливіших функцій держави, основні завдання із захисту суверенітету і територіальної цілісності якої покладаються на Збройні Сили України та інші військові формування. Водночас, успішні дії останніх безпосередньо залежать від рівня їх матеріального-технічного забезпечення.

За таких обставин, протиправне отримання відповідачем бюджетних коштів, тривале їх неповернення, беззаперечно вказує на наявність порушень державних інтересів, що зобов`язує прокурора вчинити дії для їх захисту у судовому порядку. Адже указані кошти можна було б використати для матеріально-технічного забезпечення, бойової готовності та боєздатності військових підрозділів, які виконують бойові завдання, та, як наслідок, для забезпечення національної безпеки України.

Згідно статті 15 Закону України «Про Збройні Сили України» фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому збитки заподіяні окремій військовій частині є шкодою завданою Збройним Силам України, а в цілому спричиняється безпосередня шкода економічним інтересам держави.

Військова частина НОМЕР_1 є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкованою Міністерству оборони України, включена до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України і перебуває на утриманні державного бюджету. Основні фонди, обігові кошти та майно військової частини НОМЕР_1 є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони у країни і закріплені за військовою частиною НОМЕР_1 на праві повного господарського відання.

Із врахуванням вищенаведених вимог чинного законодавства, Міністерство оборони України с уповноваженим органом, який здійснює відповідні функції держави у спірних відносинах, а військова частина НОМЕР_1 с органом державної влади на місцях в системі Збройних Сил України, який реалізує державну політику у сфері захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян України, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, є бюджетною установою і утримується виключно за рахунок державних коштів.

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 , на цей час не вжив заходів щодо відшкодування коштів державі в особі військової частини, внаслідок чого порушуються інтереси держави в особі військової частини.

За таких обставин, суд робить висновок, що відповідач ОСОБА_1 , зобов`язаний відшкодувати безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 37575 грн. 80 коп., у зв`язку з цим позов підлягає задоволенню.

4. Розподіл судових витрат.

Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у сумі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 61 від 24.01.2024 року, інші судові витрати судом не встановлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 3028 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 263-265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) безпідставно отримані кошти в сумі 37575 (тридцять сім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону (рахунок НОМЕР_6 , МФО 820172 в ДКСУ, ) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Повне рішення складено 18 липня 2025 року.

Позивач: Керівник Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону (вул. Поліська, 28, м. Київ, );

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя О.В. Душин