Справа № 202/962/25
Провадження № 2/202/2062/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Недобитюк Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Завгородньої Ю.В.,

за участю представника позивача у режимі відеоконференції ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача у режимі відеоконференції ОСОБА_2 ,

за відсутності відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості, -

Обставини справи:

У січні 2025 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг б/н від 12.12.2012 відповідач ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у Анкеті-заяві. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено умовами договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 02.01.2025 має заборгованість в розмірі 32715 грн 73 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 30462 грн 35 коп, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2253 грн 38 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 32715 грн 73 коп, та судові витрати в розмірі 2422 грн 40 коп.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні у режимі відеоконференції підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судові засідання не з`являлася, про дату, час і місце судоввих засідань повідомлена належним чином.

Інтереси відповідача представляла ОСОБА_2 , яка наполягала на застосуванні строку позовної давності, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. У матеріалах справи наявний відзив на позов.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримала позовну заяву з додатками, про що зазначено у відзиві на позов від 25.03.2025. За таких обставин вбачається, що право відповідача на доступ до суду було дотримане у повній мірі.

Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд,

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг б/н від 12.12.2012 відповідач ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір, підтверджується підписом у заяві.

Відповідно копії витягу «Умов та Правил надання банківських послуг», та витягу «Тарифів Банку» власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено умовами договору.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит ОСОБА_3 , яка в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконала.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача станом на 02.01.2025 складає 32715 грн 73 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 30462 грн 35 коп, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2253 грн 38 коп. Зазначене підтверджується детальним розрахунком, який міститься у матеріалах справи.

Відповідно до частини першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документів, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 12.12.2012 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і кінцевого строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03.07.2019.

Щодо клопотання представника відповідача застосувати строк позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з «Розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.12.2012, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_3 , станом на 02.01.2025» відповідач неодноразово протягом трьох років, які передували зверненню позивача до суду, вносила кошти на погашення заборгованості, що свідчить про визнання відповідачем боргу. За таких обставин відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Отже, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості в розмірі 32715 грн 73 коп, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 30462 грн 35 коп, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2253 грн 38 коп.

Відповідно до частини 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп, який був сплачений останнім при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 141, 263-265 ЦПК України, статтями 261, 509, 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість станом на 02.01.2025 в сумі 32715 грн 73 коп (тридцять дві тисячі сімсот п`ятнадцять гривень сімдесят три копійки), яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 30462 грн 35 коп, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2253 грн 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» понесені судові витрати в сумі 2422 грн 40 коп (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суддя склав 16.07.2025.

ПОЗИВАЧ: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , адреса: м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1 Д,

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н. В. Недобитюк