КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 361/6214/22

номер провадження 22-ц/824/7725/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник позивача Хайнацька О.Ф.,

Представник відповідача Горбаченко М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року /суддя Герасименко М.М./

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, через представника - адвоката Хайнацьку О.Ф., звернулася до суду з вказаним позовом, просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено. /т. 2 а.с. 146-156/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що відповідач з 24 лютого 2022 року не спілкувався з сином, не цікавився його потребами, не вітав із днем народження та не надавав додаткової матеріальної підтримки, окрім сплати аліментів у розмірі 1000 грн на місяць, які не забезпечують повноцінного утримання дитини. Апелянт зазначила, що відповідач не виявляє ініціативи щодо виховання чи спілкування, що підтверджується висновками органу опіки та піклування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 14).

За рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області було розірвано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі по 1 000 грн на місяць, починаючи з 16 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення сином трьох років у твердій грошовій сумі по 500 грн, щомісячно, починаючи з 16 листопада 2016 року (т. 1, а.с. 15-16).

З копії довідки КП Броварської міської ради Броварського району Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-2» № 139 від 20 липня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проживають у АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 20).

Як зазначено в позовній заяві та підтверджено позивачем у судовому засіданні, з березня 2022 року ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_4 виїхали за кордон і на даний час проживають у Німеччині.

Згідно з копією довідки № 17 від 11 листопада 2022 року, син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував дитячу поліклініку з народження під супроводом матері або бабусі (т. 1, а.с. 19).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем Броварського ліцею № 2 ім В.О. Сухомлинського з 01 вересня 2021 року. Хлопчик має хороший фізичний і розумовий розвиток. Загальний рівень розвитку пізнавальної сфери - вище середнього. Рівень розвитку пам`яті - достатній, уваги - середній, мислення - вище середнього, уяви - низький; мовлення активне, стримане, змістовне. Пізнавальна активність виражена помірно: працює за вказівкою вчителя, інколи задає запитання. Учень має нестійку увагу, а тому не швидко переключається із одного виду діяльності на інший, не вміє швидко зосереджуватися на суттєвих фактах, не вміє розподіляти увагу. Програмний матеріал засвоює після багаторазового пояснення вчителя, може відволікатися при поясненні матеріалу. Має хорошу пам`ять, проте запам`ятовує матеріал і відтворює його при допомозі вчителя. Рівень мотивації навчання помірний, досягнення успіху - високий. Ставлення до навчання нестійке позитивне: вважає, що вчитися треба, але інтересу до навчання та систематичності в підготовці не виявляє. Олександр справляє враження компанійської, товариської людини. Позитивно сприймає оточуючих. Легко підтримує бесіду. Хлопцеві властивий вияв позитивних емоцій. В учня високий рівень потреби у спілкуванні з ровесниками. ОСОБА_5 систематично відвідує навчальний заклад. Хлопчик завжди охайний. Дитина забезпечена необхідним шкільним приладдям та іншими речами. Мама ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню та навчанню дитини, систематично відвідує батьківські збори та контактує з вчителем. Допомогу у піклуванні про дитину надає бабуся. Тато дитини не виявляє цікавості до навчання дитини, жодного разу не відвідував батьківські збори та не спілкувався з вчителем, не приділяє належної уваги вихованню сина (т. 1, а.с. 18).

Згідно з копією довідки керівника закладу ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався в англійській школі «Helen Doron» на курсі «Alphaboat» 2021-2022 року в м. Бровари (т. 1, а.с. 191).

Позивачем також надано документи на підтвердження понесених нею витрат на дитину (т. 1, а.с. 193-216).

З копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №361/6556/2015-ц за період з 16 листопада 2016 року по 31 жовтня 2022 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 станом на 01 листопада 2022 року становить 11 092 гривні 75 копійок (т. 1, а.с. 22-24).

Згідно з копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 361/6556/2015-ц, станом на 01 квітня 2023 року заборгованість по аліментам в ОСОБА_3 відсутня, переплата становить 1 097 гривень 25 копійок (т. 1, а.с. 68-69, 118-119).

Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 16 листопада 2016 року по 31 липня 2023 року заборгованість у ОСОБА_3 за виконавчим листом № 361/6556/2015-ц станом на 01 серпня 2023 року відсутня; переплата становить 15 032 гривні 71 копійка (т. 1, а.с. 153-154, 187-188).

У відзиві представником відповідача - адвокатом Горбаченко М.О. зазначено, що відповідач, крім сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , також сплачує додаткові витрати на дитину.

На підтвердження вказаних обставин суду надано копії платіжних інструкцій №Р24АР24А6600383А4474557 та № Р24АР24А221584332А97123 з яких вбачається, що ОСОБА_3 здійснив переказ коштів ОСОБА_1 у розмірі: 4 000,00 грн - 07 грудня 2015 року на щеплення ОСОБА_5 ; 201,01 грн - 04 травня 2017 року за одяг (т. 1, а.с. 120-121).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у АДРЕСА_2 . У ході проведеного обстеження умов проживання за вказаною адресою було встановлено, що будинок складається із 2 кімнат, кухні, санвузла, ванної кімнати та коридору. В будинку є усі необхідні комунікації: газопостачання, вода, електроенергія. Є меблі та побутова техніка (холодильник, пральна машина, телевізор). Умови проживання є задовільними та придатними для проживання, для розвитку та виховання дитини створено належні умови, що підтверджується копіями актів обстеження умов проживання від 30 червня 2023 року та 20 червня 2023 року (т. 1, а.с. 128, 129).

Відповідно до копій довідок № 117 і № 175 від 19 червня 2023 року ОСОБА_3 на диспансерному обліку при Бородянській ЦРЛ у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться (т. 1, а.с. 130).

З характеристики № 10-10-2438 від 21 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і фактично проживає у АДРЕСА_2 . У Бородянській селищній раді відсутня інформація про факти притягнення ОСОБА_3 до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Заяв, скарг, повідомлень про порушення громадського порядку чи інших компрометуючих матеріалів від жителів, сусідів, Бучанського РУП ГУНП в Київській області, депутатів селищної ради до Бородянської селищної ради не надходило (т. 1, а.с. 131).

Згідно з копією висновку оцінки потреб особи ОСОБА_3 , що проводилося 03 липня 2023 року, основними ознаками СЖО та чинниками, що їх спричиняють є те, що в батька відсутня можливість спілкування з дитиною, приймати участь у вихованні та розвитку дитини, оскільки дитина знаходиться за кордоном, а в телефонному режимі мама не надає можливості для спілкування; тривалість існування проблем - понад 1 рік (т. 1, а.с. 132-133).

З копії акту № 14 оцінки потреб сім`ї/особи від 03 липня 2023 року вбачається, що в ході проведеного оцінювання зі слів ОСОБА_3 було встановлено, що він має неповнолітнього сина, який проживає разом із мамою. Батьківські обов`язки виконує, з 2018 по 2020 рік приймав активну участь у вихованні сина та регулярно з ним спілкувався. З 2021 року спілкування із сином відбувалося у телефонному режимі в зв`язку з пандемією COVID-19. З лютого 2023 року він не мав змоги спілкуватися з дитиною навіть у телефонному режимі. Заборгованості по аліментах немає, має бажання спілкуватися з дитиною, приймати участь у вихованні дитини, однак на даний час син знаходиться за межами території України та не має жодного способу комунікації з дитиною (т. 1, а.с. 134-137).

18 липня 2023 року ОСОБА_3 , через представника - адвоката Горбаченко М.О., звернувся до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області із заявою, у якій просив розглянути питання щодо надання йому рішення про участь у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , оскільки він проживає окремо від дитини, але має бажання брати участь у вихованні дитини, визначивши дні та години побачень, а саме вихідні дні, канікули, свята. Також у даній заяві зазначено, що наразі дитина з мамою перебувають за кордоном (т. 1, а.с. 138).

Листом виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області № 9.02-03/01/230 від 27 липня 2023 року про надання роз`яснень щодо визначення порядку участі у вихованні дитини, ОСОБА_3 було повідомлено про те, що органом опіки та піклування попередньо розглядалося питання щодо надання висновку до суду про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 . В ході розгляду питання було з`ясовано, що в зв`язку зі збройною агресією РФ проти України ОСОБА_1 разом із сином у березні 2022 року змушена була виїхати за межі України. Наразі вона з сином проживає у м. Цевен Федеративної Республіки Німеччина, про що свідчать копії посвідок, надісланих нею. Беручи до уваги те, що розгляд питання про визначення порядку участі одного з батьків у вихованні дитини розглядається за місцем проживання (перебування) дитини, розглянути порушене ним питання не є можливим. Дане питання можливо вирішити шляхом звернення із заявою до Міністерства юстиції України. У разі, якщо той з батьків, що проживає окремо від дитини, не заперечує проти постійного місця проживання дитини на території іноземної держави, він може ініціювати процедуру щодо забезпечення реалізації права доступу до дитини (т. 1, а.с. 139-140).

З копії довідки (рекомендації) від 03 серпня 2023 року вбачається, що дитячим психологом було проведено психологічну консультацію дитини ОСОБА_4 в присутності мами. У вказаній довідці зазначено, що були виявлені страхи відсутності батька. Психологічні прояви переживання, що не бачився з татом з 2017 по 2023 рік. Зустрічі з татом були у 2017-2018 роках 1 раз на 1-3 місяці, у 2019-2023 роках майже не було. Тато фактично самоусунувся від контакту з дитиною. Не проводив час разом та не сплачував вчасно аліменти. Довгі паузи в зустрічах тата з ОСОБА_5 призводять до того, що у ОСОБА_5 формуються психологічні травми від очікування та емоційної нестабільності, що призводить у ОСОБА_5 до станів емоційного та психологічного закривання і нестабільних психічних станів (т. 1, а.с. 192).

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області № 591 від 25 липня 2023 року затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 106, 107-112).

У вказаному висновку зазначено, що 13 червня 2023 року надійшла заява ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , щодо надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 15 червня 2023 року спеціалістами служби за допомогою мобільного додатку «Viber» по відеозв`язку було проведено бесіду із ОСОБА_1 , яка повідомила, що в зв`язку зі збройною агресією РФ проти України в березні 2022 року разом із сином була змушена виїхати за межі України. Наразі вона з сином перебуває у м. Цевен Федеративної Республіки Німеччина. Розповіла, що з листопада 2014 року по грудень 2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . У 2015 році народився син ОСОБА_5 . Коли хлопчику виповнилося вісім місяців у будинку де вони проживали сталася пожежа, в зв`язку з чим вона з сином переїхала в м. Бровари. Після розлучення син залишився проживати разом із нею. Зі слів ОСОБА_1 , батько близько трьох років не спілкувався із сином. 23 червня 2023 року спеціалістом служби було проведено бесіду з ОСОБА_3 у присутності його представника - Горбаченко М.О . В ході бесіди ОСОБА_3 розповів, що вони проживали разом. Згодом ОСОБА_1 із сином переїхала проживати в м. Бровари. Зазначив, що раз на два тижні приїздив до сина, купував іграшки, фрукти, солодощі, проводив із ним час, надавав кошти на відвідування сином гуртків і секцій (хореографія, карате, басейн). Неодноразово пропонував дружині повернутися, проте вона постійно вказувала на різні причини, які перешкоджали її поверненню. У 2019 році після запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, зустрічі з сином за його місцем проживання були припинені, проте батько продовжував спілкування з ним по телефону. Після вторгнення РФ на територію України, селище Бородянка було окуповане ворогом, у зв`язку з чим ОСОБА_3 не мав змоги евакуюватися та втратив зв`язок із сином. Згодом дізнався, що колишня дружина виїхала за межі України. Наголосив, що повністю виплатив борг зі сплати аліментів. Зазначив, що заперечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5 , хоче з ним спілкуватися і приймати участь у його вихованні. 19 червня 2023 року по відеозв`язку з мобільного додатку «Viber» спеціалістом служби було проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_5 . Хлопчик розповів, що наразі проживає з матір`ю у Федеративній Республіці Німеччина, ходить до школи, навчається у другому класі. Зазначив, що йому дуже подобається навчатися, має друзів. На прохання спеціаліста розповісти про свого батька, ОСОБА_5 повідомив, що в нього є тато, якого звати ОСОБА_10 , з яким не бачився кілька років. Наголосив, що хотів би його бачити та спілкуватися з ним онлайн. 12 липня 2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області ОСОБА_1 , спілкування з якою відбувалося у режимі відеоконференції, зазначила, що до подачі позову до суду про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_3 дитиною не цікавився і не телефонував до нього. Коли приїздив до сина, йому було соромно вийти з ним і пограти в м`яча. Зазначила, що після народження ОСОБА_5 лише вона займалася його лікуванням, коли перебувала з ним на стаціонарному лікуванні в обласній лікарні, батько лише один раз приїхав до дитини. Повідомила, що ОСОБА_3 не займався сином і не розвивав його. ОСОБА_3 повідомив, що після розлучення приїздив до сина, привозив подарунки. Наразі хоче спілкуватися із сином, бачитися з ним і приймати участь у його вихованні. Проте, на даний момент він не має такої можливості, оскільки ОСОБА_1 перебуває із сином за межами України та заблокувала його номер телефону. Враховуючи викладене, беручи до уваги факт, що ОСОБА_3 хоче спілкуватися із сином, приймати участь у його вихованні, піклуватися про його фізичний і духовний розвиток, орган опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 107-112).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався ст. ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», про те, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої дійшов обґрунтованого висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів того, що поведінка відповідача відносно свого малолітнього сина ОСОБА_5 є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками щодо дитини. Під час розгляду справи відповідач заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, повідомив суд, що до 2019 року він спілкувався із дитиною та виконував свої батьківські обов`язки щодо її утримання, у подальшому через пандемію COVID-19» таке спілкування відбувалося по телефону, а після повномасштабного вторгнення РФ на територію України спілкування із сином взагалі було обмежено, проте наразі він намагається вчиняти відповідні дії, спрямовані на участь у житті дитини, але вони не реалізовуються через те, що наразі дитина перебуває у Німеччині, а позивачка не надає йому можливості спілкуватися із сином по телефону. Він бере участь в утриманні дитини, сплачує аліменти.

Суд першої інстанції вірно вказував на те, що позбавлення батьківських прав з підстав ухилення батьків від виконання своїх обов`язків може мати місце лише тоді, коли таке ухилення має явний характер, тобто коли батьки не спілкуються та не виявляють прагнення до спілкування з дитиною, взагалі не піклуються та не намагаються піклуватися про матеріальний добробут і розвиток дитини.

Встановлено, що відповідач в міру своїх об`єктивних можливостей намагається встановити зв`язок із сином та виявляє до нього інтерес.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням вищезазначених норм права, обставин справи, а також того, що матеріали справи не містять достатніх доказів для обґрунтованого висновку про свідоме та умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку із їх недоведеністю.

З такими висновками апеляційний суд погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, підставою для позбавлення батьківських прав є свідоме ухилення від виконання обов`язків, що передбачає повну відсутність турботи про дитину. Доводи апелянта про відсутність спілкування відповідача з сином з 2022 року, невітання з днем народження та недостатність аліментів не свідчать про грубе порушення обов`язків. Сплата аліментів у розмірі 1000 грн на місяць, визначеному судовим рішенням, та періодичні повідомлення відповідача про бажання бачити сина підтверджують виконання ним батьківських обов`язків. Висновки органу опіки та піклування, на які посилається апелянт, вказують на обмежену участь відповідача, але не підтверджують повного і свідомого ухилення, необхідного для застосування ст. 164 СК України.

Постанова Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №753/12345/20 зазначає, що сплата аліментів і спроби контакту з дитиною виключають підстави для позбавлення батьківських прав, якщо немає доказів грубого порушення обов`язків, таких як жорстоке поводження чи залишення дитини без піклування. Позивач не надала доказів таких порушень, передбачених п. 2-6 ч. 1 ст. 164 СК України. Перебування сина відповідача за кордоном через воєнні обставини не є підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки відповідач забезпечує матеріальну підтримку, намагається спілкуватись з дитиною телефоном.

Щодо тверджень апелянта про недостатність аліментів, колегія суддів зазначає, що це питання може бути предметом окремого позову про зміну розміру аліментів відповідно до ст. 181 СК України, а не підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини та ст. 7 СК України, найкращі інтереси дитини є пріоритетом, але апелянт не довела, що збереження батьківських прав відповідача завдає шкоди дитині.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається. Позивач не надала в апеляційній інстанції нових доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції чи підтвердили свідоме ухилення відповідача. Таким чином, доводи апеляційної скарги є формальними і не спростовують правомірність рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: