Справа № 544/1002/25
пров. № 2/544/433/2025
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 липня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на навчання повнолітнього сина,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 17.04.2025 звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на утриманні позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 сину виповнилося 18 років.

З 01.09.2023 син сторін навчається на факультеті комп`ютерних наук та технологій Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації, зараз навчається на ІІ курсі денної форми навчання, тому відповідач зобов`язаний утримувати сина до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2027 року. Позивач зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, суд позов задовольнив і відповідач нерегулярно сплачує аліменти на утримання сина. Також відповідач вказувала, що навчання сина здійснюється на платній основі. Відповідно до договору вартість освітньої послуги за ІІІ семестр та ІV семестр 2024-2025 навчального року навчання складає по 16000 грн, які були сплачені позивачем. Окрім того, позивачем було сплачено 1835 грн за проживання сина у гуртожитку за ІІІ семестр 2024-2025 навального року, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому вважає, що половина сплачених коштів на навчання сина в розмірі 16917,50 грн підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги повністю не визнає.Позивачем не коректно сформована позовна вимога. У свою чергу позивач у позовних вимогах просить стягнути аліменти, замість належних додаткових витрат за навчання та проживання повнолітнього сина. Виходячи зі змісту позову є незрозумілим у чому саме порушено право позивача. Відсутній спір про право, так як аліменти відповідач сплачував добровільно.Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців чи договір про навчання у закладі вищої освіти до позовної заяви не додано, а отже не підтверджено обставини зазначені у позові.Крім цього, позивачем до позову у вигляді доказів надано квитанції про сплату послуг за навчання, де платником зазначена позивач ОСОБА_1 , зважаючи на вказані обставини вказані документи не є належними доказами у справі, оскільки навчання здійснює син сторін - ОСОБА_4 , а не позивач - ОСОБА_1 .

Участь батьків у додаткових витратах на дитину врегульовано статтею 185 СК України,згідно з якою той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Так, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200.201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійною, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Також, до подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29.03.2018 у справі № 642/36/16-н, в якій зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина визначений главою 16 СК України, яка передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат.Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185СК України щодо обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України (утримання дитини, яка продовжує навчання).Сімейний Кодекс України передбачає стягнення додаткових витрат виключно на неповнолітніх дітей. Можливість стягнення додаткових витрат на повнолітніх доньку/сина чинним законодавством не передбачена. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснивши, що дійсно рішенням суду з відповідача присуджено до стягнення аліменти на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 3500 грн щомісячно. Однак відповідач сплачує їх нерегулярно та ця сума не покриває всіх витрат на утримання сина.

Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є позивач ОСОБА_1 (а.с.5).

ОСОБА_3 досягнув повноліття, але навчається. Станом на час звернення до суду з позовом він є здобувачем вищої освіти 2 курсу факультету комп`ютерних наук та технологій Державного некомерційного підприємства «Державний університет «Київський авіаційний інститут» ІV рівня акредитації, денна форма навчання, термін закінчення навчання 30.06.2027 (а.с. 56).

Відповідно до договору про навчання від 01.09.2023 ( а.с.9) вартість освітньої послуги за ІІІ та ІV семестр 2024-2025 навчального року навчання складає 16 000 грн за кожен семестр, які були сплачені позивачем (а.с.11,12). Окрім того, позивачем було сплачено 1835 грн за проживання сина у гуртожитку з 26.08.2024 по 03.11.2024 (а.с.10).

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.04.2024 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн щомісячно, починаючи з 22.12.2023 і до закінчення сином навчання - 30 червня 2027 року (а.с.6-8).

Відповідач сплачує встановлені рішенням суду аліменти нерегулярно, станом на 31.03.2025 його заборгованість із сплати аліментів складає 3500 грн (а.с.13).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Згідно із частиною першою статті 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року в справі № 6-1296цс15. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц.

Відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, тому окремого обов`язку відшкодувати витрати на оплату навчання сина не повинен нести. В разі недостатності коштів для утримання повнолітнього сина, зміни матеріального становища сторін, позивач не позбавлена можливості заявити вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання сина.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання сина в розмірі 16917,50 грн, як витрат, пов`язаних з навчанням повнолітнього сина, заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.13, 81, 259, 263-265, 280-283, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на навчання повнолітнього сина відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.07.2025.

Суддя О.О.Сайко