ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/5371/24

Провадження № 22-ц/820/1423/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

за участю: апелянтки ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №688/5371/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року, в складі судді Стаднічук Н.Л., за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шепетівська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що з травня 2019 року вона проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, витрачали разом кошти на сплату комунальних послуг та придбання продуктів харчування. ОСОБА_2 також виховував та утримував дітей заявниці, які проживали разом з ними за однією адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 цивільний чоловік заявниці ОСОБА_2 помер, після смерті якого відкрилась спадщина. Тому, встановлення факту необхідно заявниці для прийняття спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що факт спільного проживання заявниці разом із ОСОБА_2 однією сім`ю без реєстрації шлюбу підтверджені належними доказами, зокрема, довідкою квартального громадського комітету №18 виконавчого комітету Шепетівської міської ради №72 від 09 липня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 05 травня 2019 року до 04 листопада 2021 року, вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги. Крім того, згідно зі свідоцтвом про поховання №119, виданим 17 березня 2024 року КП «Шепетівське ремонтно-експуатаційне підприємство», ОСОБА_1 15 березня 2024 року здійснила поховання померлого ОСОБА_2 . Також, в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 показали суду, що заявниця жила разом із ОСОБА_2 як подружжя по АДРЕСА_2 з 2019 року у найманій квартирі, в 2021 році переїхали проживати у будинок по АДРЕСА_3 , вели спільне господарство, останній опікувався також дітьми заявниці забирав їх зі школи, разом проводили дозвілля, після придбання ОСОБА_5 будинку разом з заявницею робили у ній ремонт, купляли меблі. Свідок ОСОБА_6 показала, що є дочкою заявниці, з 2019 року вона проживала разом з батьками по АДРЕСА_4 спочатку у найманій квартирі на АДРЕСА_1 , а потім у приватному будинку, в 2022 році з матір`ю виїхали проживати у Польщу, влітку 2023 році приїжджали навідати ОСОБА_5 у м. Шепетівці, ще раз приїжджали в 2024 році. Всі ці обставини в сукупності свідчать про наявність підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 02 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та справу призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні апелянтка ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала, просила скасувати рішення суду першої інстанції.

Заінтересована особа Шепетівська міська рада про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлена, представник міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення апелянтки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Шепетівці Хмельницької області помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно.

Згідно з довідкою квартального громадського комітету №18 виконавчого комітету Шепетівської міської ради №72 від 09 липня 2024 року ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з 05 травня 2019 року до 04 листопада 2021 року, вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги.

Згідно зі свідоцтвом про поховання №119, виданим 17 березня 2024 року КП «Шепетівське ремонтно-експуатаційне підприємство», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснила поховання померлого ОСОБА_2 .

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Огородник Л. Ю. 18 березня 2024 року звернулася ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає, що підтверджується витягом зі спадкової справи.

Приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спадкування майна.

Вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю заявницею заявлена з певною правовою метою спадкування майна після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі №304/1648/14-ц).

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Виходячи зі змісту частини 2 статті 3 СК України для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки.

Тобто і для «фактичного подружжя» повинні бути характерними усі ознаки сім`ї, передбачені 3 СК України, а саме: спільне проживання, спільний побут та наявність взаємних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц звернуто увагу на те, що для визнання осіб такими, що проживають однією сім`єю, крім факту спільного проживання, важливі також: наявність спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування; участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки слід врахувати, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суд першої інстанції надав належну оцінку показанням допитаних в судовому засіданні свідків та правильно зазначив, що показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 жила разом із ОСОБА_2 як подружжя по АДРЕСА_2 з 2019 року, суперечать показанням свідка ОСОБА_6 та заявниці про те, що з 2022 року заявниця проживає у Республіці Польща, де має постійне місце проживання та роботу.

Посилання заявниці на спільне проживання з ОСОБА_2 за однією адресою, за відсутності інших доказів в їх сукупності про їх спільний побут, не може бути доказом факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані заявницею обставини на обґрунтування вимог, а саме спільного проживання, саме по собі, без доведення належними доказами факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.

При цьому, показання свідків є одним із доказів, які суд оцінює у сукупності з іншими доказами. Самі по собі показання свідків, без надання інших доказів про проживання заявниці з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не можуть бути єдиним доказом для задоволення вимог.

Крім того, заявниця у судовому засіданні підтвердила факт спільного проживання з ОСОБА_2 з травня 2019 року. Однак, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто зазначений заявницею період становить менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а тому вона не може належати до спадкоємців четвертої черги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим на їх підставі обставинам, дійшов правильного висновку про те, що заявниця не довела належними, допустимими та достатніми доказами факт проживання її та ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, наявність спільного побуту і взаємних прав та обов`язків.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 липня 2025 року.

Судді: Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко