справа № 361/6038/23 головуючий у суді І інстанції Дутчак І.М.
провадження № 22-ц/824/9960/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Дутчак І.М.в місті Бровари, у справі за заявою Броварської міської ради Броварського району Київської області, заінтересована особа: Перша броварська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року Броварська міська рада Броварського району Київської області звернулося до суду з заявою, у якій просила визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та передати її у власність Броварської міської територіальної громади в особі Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після його смерті на підставі ст. 1218 ЦК України відкрилася спадщина на належну йому на праві приватної власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 м2, житловою площею 41,8 м2. Зазначене житлове приміщення на праві власності належало ОСОБА_3 , набуте ним у порядку безоплатної приватизації згідно із свідоцтвом про право власності на житло, виданим 15 червня 2012 року Управлінням комунальної власності Броварської міської ради згідно із наказом цього управління за № 109 від 15 червня 2012 року. На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у належній йому на праві власності квартирі був зареєстрований один. До дня смерті опікування та догляд за ОСОБА_3 здійснювався соціальними службами міста Бровари. Поховання ОСОБА_3 здійснено відповідно до ст. 16 Закону України «Про поховання та похоронну справу» Спеціалізованим комунальним підприємством «Броварська ритуальна служба» за кошти місцевого бюджету як безрідного, оскільки жодного із родичів померлого встановити було неможливо. Померлий ОСОБА_3 за життя заповіту про розпорядження своїм майном на випадок смерті не складав, тому спадкування усіх його прав та обов`язків здійснюється за законом. У вказаній вище квартирі, крім спадкодавця, на момент відкриття спадщини, інші особи не проживали та зареєстрованими не були. Із запиту від 19 листопада 2018 року Жовтневого районного суду міста Маріуполя, Донецької області, виконавчому комітету Броварської міської ради стало відомо, що ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин із ОСОБА_3 , відповідно Броварська міська рада звернулася до вказаного суду із заявою про залучення її до участі у даній справі як заінтересованої особи. У подальшому Броварській міській раді стало відомо, що 25 лютого 2019 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя, Донецької області ухвалено рішення про задоволення заяви ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та встановлено, що вона є рідною племінницею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до інформації Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області від 15 квітня 2023 року видно, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Макіївка, Донецької області. Жодних дій щодо оформлення своїх спадкових прав на вказане житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_3 , за життя ОСОБА_4 не вчиняла. З часу відкриття спадщини пройшло більше одного року, спадкоємці, які б прийняли спадщину за заповітом чи за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відсутні, належна останньому на праві власності квартира АДРЕСА_1 відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України має бути визнана судом відумерлою та передана в комунальну власність Броварської територіальної громади в особі Броварської міської ради.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року заяву Броварської міської ради Броварського району Київської області задоволено. Передано квартиру АДРЕСА_1 у власність Броварської міської територіальної громади Київської області в особі Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, не правильне застосування норм матеріального, порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені заяви відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що 30 жовтня 2018 року ОСОБА_4 , у встановлений законом 6-ти місячний строк, звернулася до Першої Броварської державної нотаріальної контори із заявою від про прийняття спадщини після смерті свого дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заяві зазначила, що є спадкоємцем згідно із ст. 1265 ЦК України, як його племінниця. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25 лютого 2019 у справі № 263/15661/18 встановлено родинний зв`язок між ОСОБА_4 та рідним дядьком ОСОБА_5 Оформити свідоцтво на право на спадщину ОСОБА_4 не встигла. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. 29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Отже, за правилами статей 1268, 1218, 1220,1270 ЦК України ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , зокрема і спадщину, яка відкрилася після ОСОБА_6 .

У відзиві на апеляційну скаргу Броварська міська рада Броварського району Київської області, вказує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, не мають законодавчого обґрунтування, через що скарга не може бути задоволена, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкові права на належну йому квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , яка подала заяву про прийняття спадщини за законом як спадкоємець п`ятої черги, не оформила, свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно не отримала, ІНФОРМАЦІЯ_4 остання померла у місті Макіївка, Донецької області на тимчасового окупованій території України, відомості про її спадкоємців у суду відсутні, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 знищена, у зв`язку з військовою агресією 24 лютого 2022 року РФ проти України, власником зазначеної квартири по даний час значиться померлий ОСОБА_3 , на день смерті у цій квартирі він проживав один, після його смерті виконавчим комітетом Броварської міської ради вжито заходів щодо схоронності спадкового майна.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).

Вказана норма права визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 2-12341/10 (провадження № 61-6686св21) вказано, що «законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. З огляду на наведені норми закону право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їхні права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках. Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду».

Тобто, звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, особа, яка не брала участі в справі, має надати суду докази того, що оскарженим судовим рішенням вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою (пункт 8 частини 2 статті 293 ЦПК України).

Згідно з частиною 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина 6 статті 294 ЦПК України).

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Системний аналіз зазначених норм матеріального і процесуального права дає підстави для висновку, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права.

Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості.

Згідно із статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Однією із передумов набуття територіальною громадою права власності на спадкове майно є відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття (частина перша статті 1277 ЦК України).

Зазначена норма матеріального права має застосовуватися судом при вирішенні питання, чи порушені рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, поставленого в окремому провадженні, права особи, яка подала апеляційну скаргу, на таке рішення у справі.

Такі висновки щодо застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року у справі № 2-о-36/08 (провадження № 61-14000св20) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

За обставинами даної справи в контексті вказаних норм права обов`язковому з`ясуванню підлягала обставина відсутності спадкоємців за заповітом і за законом у власника майна після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, зокрема, на належну на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 68,9 м2, житловою площею 41,8 м2.

Із спадкової справи № 436/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведеної 30 жовтня 2018 року Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області, вбачається, що 30 жовтня 2018 року до цієї нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дядька ОСОБА_3 звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказуючи, що є спадкоємцем згідно із ст. 1265 ЦК України як його племінниця.

Свої спадкові права на зазначене вище житлове приміщення, належне на праві приватної власності ОСОБА_3 , після смерті останнього спадкоємець ОСОБА_4 не оформила.

З спадкової справи № 436/2018 вбачається, що 14 грудня 2021 року до Броварської міської державної нотаріальної контори звернувся приватний нотаріус Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф. із запитом, у якому на підставі ст. 46 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з відкриттям спадкової справи щодо спадщини до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання якої на час відкриття спадщини було: АДРЕСА_2 , просив надіслати на його адресу копію вказаної вище спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 , що необхідно для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

До цього запиту нотаріусом додавалася копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19 лютого 2021 року Нікольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про смерть ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Макіївка Донецької області у віці 66 років ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Листом від 15 квітня 2023 року за вих. № 600/30.13-33а Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області виконавчий комітет Броварської міської ради повідомлено про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Макіївка Донецької області.

17 квітня 2024 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Майшмаза Сергія Федоровича було витребувано належним чином посвідчену копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

Листом від 19 червня 2024 року за № 94/01-16 приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Майшмаз С.Ф. повідомив, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 була заведена 26 лютого 2021 року, у зв`язку з повномасштабною військовою агресією РФ проти України, а також окупацією частини Донецької області, доступу до вищевказаних відомостей він не має, так як архів було знищено.

На спадщину, яку міська рада просила визнати відумерлою, претендує ОСОБА_1 , який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після своєї дружини ОСОБА_4 , яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 . Відтак він має право на спадщину як спадкоємець за законом.

Встановлені під час судового розгляду обставини дозволяють зробити висновок, що відсутні підстави для розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження, оскільки ОСОБА_1 , як спадкоємець зазначає про свої права на спадкове майно, тобто наявний спір про право, що підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Близький за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі № 643/6125/16 (провадження № 61-1384св21).

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та залишення заяви Броварської міської ради Броварського району Київської області про визнання спадщини відумерлою без розгляду.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частини шоста, сьома статті 141 ЦПК України).

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 2 271,00 грн.

Броварська міська рада Броварського району Київської області звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 15-5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає, що від сплати судового збору звільняються органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою.

З огляду на висновок апеляційного суду про наявність підстав до скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та залишення заяви без розгляду, ОСОБА_1 слід компенсувати сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Броварської міської ради Броварського району Київської області, заінтересована особа: Перша броварська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Роз`яснити Броварській міській раді Броварського району Київської області, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Компенсувати ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 2 271,00 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня сплаченого судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 03 липня 2025 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.