Справа № 650/2879/25
Провадження № 2/650/2066/25
УХВАЛА

щодо роз`єднання позовних вимог

15 липня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Сікори О.О., за участю секретаря Чечун В.Ф., розглянувши клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журика Андрія Леонідовича про роз`єднання позовних вимог,

встановив:

В провадженні суду перебуває цивільна справа про розірвання договору оренди землі, сторонами у якій зазначені: позивач ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 , відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».

Позивач просить розірвати договір оренди землі від 23.10.2009 року (з урахування додаткової угоди від 20.07.2017р. та додаткової угоди від 28.12.2017р.), сторонами якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ОСОБА_1 , номер запису про право (в державному реєстрі речових прав) 11615176 та 11615159, щодо земельної ділянки площею 2,87га., кадастровий номер :04:062:0039 та земельної ділянки площею 0,51га., кадастровий номер :04:062:0038 .

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

07 липня 2025 року представник відповідача ТОВ «ЮТС-Агропродукт» Журик А.Л. подав клопотання в якому просить роз`єднати позовні вимоги ОСОБА_1 в окремі самостійні провадження, оскільки в межах справи № 650/2879/25 об`єднано дві самостійні вимоги з різними предметами та підставами, які не є взаємопов`язаними; позовні вимоги стосуються різних земельних ділянок; підстави для розірвання кожного з договорів оренди є різними; задоволення однієї з вимог не обумовлює задоволення іншої; судом не постановлено ухвалу про їх об`єднання; об`єднання у межах одного провадження ускладнює розгляд справи, суперечить принципу процесуальної економії та може негативно вплинути на реалізацію прав сторін.

У зв`язку з цим, на підставі ч. 6 ст. 188 ЦПК України, просить суд роз`єднати позовні вимоги щодо договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :04:062:0039 та :04:062:0038 в окремі самостійні провадження.

Відповідно до статті 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Відповідно до статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача. Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу. Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі. Якщо провадження у справах було відкрито в один день, справи, в разі об`єднання їх в одне провадження, передаються на розгляд судді, який першим прийняв рішення про їх об`єднання. Справи, об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають.

Вказані положення цивільного процесуального законодавства свідчать про те, що позивач має право при пред`явленні позову об`єднати у ньому декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (частина перша статті 188 ЦПК України), у зв`язку з чим, суд перевіривши при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, обставини щодо дотримання правила їх об`єднання, або відкриває провадження у справі (стаття 186 ЦПК України), або повертає позов позивачу (пункт 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України). Тобто, в разі об`єднання позивачем при поданні позову декількох вимог з дотриманням вимог закону суд окремо не виносить ухвалу про їх об`єднання, а виносить ухвалу про відкриття провадження. Правила щодо постановлення ухвали про об`єднання позовних вимог застосовується у випадку вирішення питання про об`єднання в одне провадження декількох справ (частина сьому статті 188 ЦПК України).

З матеріалів цієї справи вбачається, що позивач при поданні позову об`єднав вимоги щодо розірвання договору оренди стосовно двох земельних ділянок, які є суміжними, право власності на які підтверджено одним Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, та які були передані в оренду на підставі одного договору оренди землі, укладеного в єдиному тексті, але зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав як окремі записи по кожній із ділянок.

Таке об`єднання вимог ґрунтується на спільній правовій підставі одному договору оренди, укладеному між тими самими сторонами, на земельні ділянки, які утворюють єдиний масив, використовуються як єдине ціле та мають єдине цільове призначення. Усі обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді позову, є тотожними, докази щодо обох ділянок є спільними, а тому вимоги взаємопов`язані як підставами виникнення, так і поданими доказами.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави, передбачені частиною першою статті 188 ЦПК України, для об`єднання вимог у межах одного провадження. Аргументи заявника про різні предмети позову не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки йдеться про один правовий спір щодо належності виконання (чи невиконання) одного договору оренди землі, незалежно від кількості кадастрових номерів, присвоєних частинам земельної ділянки.

Крім того, представник відповідача не навів жодного обґрунтування щодо того, в чому саме полягає відмінність підстав позову за кожною з вимог, не вказав, яким чином вони є відокремленими одна від одної; не навів посилань на зміст договору оренди, з якого б вбачалося, що кожна земельна ділянка передавалась в оренду за окремим договором, а не в межах одного правочину; не довів, що фактичні обставини, які стали підставою для звернення до суду, є різними по кожній із ділянок; не навів, у чому саме полягає різниця в порушеннях умов договору оренди, якщо така має місце; не надав жодних доказів, що могли б свідчити про необхідність окремого розгляду кожної з вимог з огляду на обсяг чи склад доказової бази; не зазначив, які саме принципи процесуальної економії або права сторін порушуються внаслідок спільного розгляду вимог; не навів жодного аргументу, що задоволення однієї вимоги унеможливлює або впливає на вирішення другої.

З наведеного вбачається, що доводи представника відповідача є декларативними, не підтверджені жодними доказами або аналізом матеріалів справи, спрямовані лише на формальне роз`єднання справи без дотримання вимог частини шостої статті 188 ЦПК України щодо обов`язковості встановлення того, що роз`єднання сприятиме завданню цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для роз`єднання позовних вимог та вважає, що об`єднання є обґрунтованим і відповідає завданню цивільного судочинства. Також суд констатує, що при відкритті провадження у справі за об`єднаними позивачем вимогами було дотримано вимоги процесуального законодавства, адже як суд вже зазначав в такому випадку постановлення окремої ухвали про об`єднання вимог позивача не передбачено.

На підставі викладеного та керуючись вищенаведеними положеннями ЦПК України, суд, -

постановив:

Клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журика Андрія Леонідовича про роз`єднання позовних вимог залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ________________ О.О. Сікора