Справа № 183/5462/25
№ 2-о/183/203/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року місто Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Зозулі В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Самарівська міська рада, Приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, про встановлення факту, що має юридичне значення, суд

у с т а н о в и в:

30 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина, ОСОБА_2 . З моменту укладання шлюбу, ми завжди були разом. З 2010 року ми разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. У травні місяці 2025 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрія Григоровича з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті, було зареєстровано спадкову справу за № 44/2025 (номер у спадковому реєстрі 74084695). Однак, у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у зв`язку з тим, що мною ним пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України. Однак, враховуючи, що заявник з померлою дійсно проживали разом з 2010 року та по момент її смерті, вели спільне господарство, він вважає за необхідне звернутись до суду з цією заявою.

Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2025 року відкрите окреме провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

06 червня 2025 року за клопотанням заявника ухвалою суду витребувано від приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка Андрія Григоровича копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання заявник не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, одночасно зазначив, що заяву підтримує, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Самарівської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника.

Заінтересована особа приватний нотаріус Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, а також копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25 липня 1970 року перебували в шлюбі, про що Новомосковським міським РАЦС Дніпропетровської області складений відповідний актовий запис № 349 від 25.07.1970 року.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Новомосковським відділом реєстрації актів цивільного стану у ҐНовомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 07 березня 2022 року складений відповідний актовий запис № 494.

З копії спадкової справи за № 44/2025 (номер у спадковому реєстрі 74084695, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що у травні місяці 2025 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрія Григоровича з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 16.05.2025 року вбачається, що відомості щодо складання спадкодавцем ОСОБА_2 заповітів відсутня.

Згідно відомостей виконавчого комітету Самарівської міської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; будь-які інші особи за вказаною адресою зареєстровані не були.

Постановою нотаріуса від 16 травня 2026 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його дружини у зв`язку з тим, що ним пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України.

З 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство, що підтверджується наданим актом № 194 від 17 травня 2025 року.

Заявник у своїй заяві зазначає, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем необхідно для реалізації його спадкових прав, і іншим чином він встановити такий факт, ніж рішенням суду не може.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що місцем відкриття спадщини відповідно до ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Самарівська міська рада, приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Самарівська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи (ЄДРПОУ) 34359199, адреса: 51200, Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Гетьманська, буд. 14.

Заінтересована особа: Приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, адреса: АДРЕСА_4 .

Текст рішення складений та підписаний 30 червня 2025 року.

Суддя І.Г.Дубовенко