Провадження № 2-з/756/118/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Заява обґрунтована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2017 по цивільній справі № 334/5148/17 було припинено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , рішення набрало законної сили 14.11.2017. 02.09.2021 Ленінським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі №334/5478/17 винесено рішення суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яким було визначено право спільної часткової власності на два транспортні засоби та квартиру, у тому числі визнано за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частку автомобіля MAZDА 3, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та відповідно за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку на цей саме автомобіль. Проте, на момент винесення рішення не розглядались вимоги щодо поділу майна набутого під час спільного сумісного проживання однією родиною під час перебування у шлюбі, що було офіційно зареєстроване за ОСОБА_2 у 2013 році, а саме частки у розмірі 50,16% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «БУХГАЛТЕР ОНЛАЙН» (код ЄРДПОУ 38997548). Заявник зазначає, що перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з 08.08.1998 по 03.11.2017, а внесок до статутного капіталу ТОВ «БУХГАЛТЕР ОНЛАЙН» (код ЄРДПОУ 38997548) був внесений ОСОБА_2 28.11.2013, тобто під час преребування у шлюбі, а отже вказаний вклад здійснено за рахунок спільної сумісної власності подружжя. Предметом майбутнього позову буде стягнення з ОСОБА_2 половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі ТОВ «БУХГАЛТЕР ОНЛАЙН» у розмірі 15 600 00 грн. Заявник зазначає, що накладення арешту з боку суду є доцільним з огляду на те, що відповідач у такому випадку не зможе зловживати своїми правами. У разі накладення арешту на вищезазначену частку члена у статутному капіталі, буде дотриманий баланс прав та інтересів сторін, адже немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав, оскільки відповідач й надалі володітиме та користуватимуться цим майном, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час. Не накладення арешту може призвести до відчуження частки, тим самим спричинить неможливість витребувати таке майно у добросовісного набувача. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у праві володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати частку в статутному капіталі третім особам. Ураховуючи викладене, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку члена у статутному капіталі ТОВ «БУХГАЛТЕР ОНЛАЙН» (код ЄРДПОУ 38997548), яка зареєстрована за ОСОБА_2 , яка складає 50,16%, розмір внеску до статутного капіталу 31 200,00 грн.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши зміст заяви, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом майбутнього спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову майбутнім позовним вимогам, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено, що його права можуть бути порушені, у разі невжиття заходів забезпечення позову, а також не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд також враховує, що накладення арешту на належну відповідачу частку корпоративних прав може через таке обмеження права особи розпоряджатися цією часткою призвести до перешкод у господарській чи підприємницькій діяльності, а також у виконанні зобов`язань, пов`язаних з такою діяльністю перед іншими особами чи контрагентами.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Сам намір заявника звернутися до суду не є підставою для забезпечення позову та не підтверджує намірів відповідача не визнавати прав позивача на майно, адже матеріали заяви про забезпечення позову не містять відомостей про вжиття будь-яких заходів досудового врегулювання спору на наявність спору.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 150-153, 157, 260-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Ткач