Справа №479/1044/24
Провадження №2/479/54/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

14 липня 2025 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Репушевської О.В.

за участі: секретаря судового засідання Рябощук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом №479/1044/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

учасники судового засідання :

позивач ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Мотивував свої вимоги тим, що з 17 травня 2022 року з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26 грудня 2023 року рішенням Кривоозерського районного суду розірвано. У них є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не контактує зі своїм сином, не піклується про нього, не проявляє зацікавленості у його розвитку та подальшій долі, не має бажання підтримувати контакт з сином, мати свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки відповідача, тому просить суд винести рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2022 року народження.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи - орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, в судове засідання не з`явився, надіслав заяву з проханням справу слухати в його відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 17 травня 2022 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26 грудня 2023 року Кривоозерського районного суду розірвано.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 27 серпня 2022 року.

Відповідно до даних витягу з реєстру Плахтіївської територіальної громади від 14 лютого 2025 року №2025/002192351, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою також зареєстрований неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з інформацією, наданою адміністрацією Комунального некомерційного підприємства "Дитяча міська поліклініка №6" Одеської міської ради від 04 травня 2025 року №01-307, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку даного медичного закладу. Декларація на медичне обслуговування укладена з лікарем - педіатром ОСОБА_4 .. Останній візит до лікаря відбувся 19 березня 2025 року. Дитина щеплена згідно з віком. Поліклініку дитина відвідує у супроводі батька або бабусі.

Відповідно до даних акту обстеження житлово-побутових умов встановлено, що родина проживає в окремому одноповерховому будинку за адресою АДРЕСА_2 , який складається з двох кімнат, с/в, кухні. В наявності всі необхідні меблі та техніка. Для дитини відведена окрема кімната, в якій є дитяче ліжечко, комод з речами, іграшки та книжечки відповідно до віку, засоби особистої гігієни.

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, та просить слухати справу в її відсутність.

Відповідно до даних Службової характеристики наданої Командиром військової частини НОМЕР_2 , батько дитини гр. ОСОБА_1 , проходить військову службу в 2 роті охорони В/Ч НОМЕР_2 , як солдат. За час проходження служби зарекомендував себе з позитивного боку. Виявляє повагу до командирів та старших за званням. Серед товаришів по службі користується повагою та авторитетом. Завжди дорожить честю та гідністю свого військового колективу, готовий прийти на допомогу товаришам. Його участь в роботі колективу завжди конструктивна. Легко справляється з завданням, які потребують організаторських здібностей. Не припускає порушень військової дисципліни, та стримує від негідних вчинків інших військовослужбовців. Накази та розпорядження командирів виконує, проявляючи при цьому розумну ініціативу. Відмінно несе службу у добовому наряді, виконуючи обов`язки чатового. Завжди дотримується правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання. Виявляє такі якості, як висока виконавча дисципліна, чесність. По характеру спокійний, врівноважений, тактичний. Достатньо вимогливий до себе. Здатний приймати вірні рішення, добре орієнтується у складних обставинах. Приймає активну участь в житті підрозділу. Програму бойової та воєнно - ідеологічної підготовки засвоїв на "добре". Фізично розвинутий "добре", завжди підтягнутий, має охайний зовнішній вигляд. На зауваження командирів та старших за званням реагує правильно. У вживанні спиртних напоїв та наркотичних речовин помічений не був.

Мати дитини ОСОБА_2 , контакту з сином не підтримує, не піклується про дитину, не проявляє інтересу до його життя та виховання, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , засвідченими приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

Орган опіки і піклування вбачає за доцільне та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викладено у висновку Кривоозерської селищної ради, як органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради №950/01-11 від 11 липня 2025 року.

Згідно положень ст.ст.9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до положень ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України").

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Приписами вказаної Конвенції, Закону України "Про охорону дитинства", Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимога ст.150 СК України.

Зі змісту нормативних положень ст.150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Положеннями ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Оцінюючи в сукупності надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, з якою майже не спілкується, турботи та уваги до неї не проявляє, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд та лікування. Дитина проживає з батьком, який забезпечує її усім необхідним для нормального розвитку та виховання. За таких обставин, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню, тому відповідача слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 89, 206, 247, 264, 265, 280-289, 352-354 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 155, 160, 161, 164 СК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Одеса Одеської області, актовий запис про народження №1897 від 27 серпня 2022 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судові витрати за сплату судового збору в сумі 968,96 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 липня 2025 року.

Суддя :