РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/6189/25

Провадження № 22-ц/4815/777/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня -24»,

відповідач Рівненська міська рада,

відповідач Управління комунальною власністю виконавчого комітету

Рівненської міської ради,

відповідач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня - 24» - адвоката Курганської Олени Вікторівни на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2025 року у складі судді Першко О. О., постановлену в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня -24» звернулося до суду з позовом до Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача адвокат Курганська О. В. просить вижити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення загальною площею 18,8 кв. м, що розташовані на першому поверсі в чотирнадцятиповерховому житловому будинку, зазначені на технічному плані літерою "А-14" на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Заява обґрунтована тим, що існує загроза відчуження спірного майна відповідачем, який має документи про право власності на своє ім`я, тому довідавшись про звернення ОСББ «Небесна Сотня - 24» до суду зможе безперешкодно розпорядитися цим майно, що утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення. При цьому Рівненська міська рада не маючи права на відчуження майна, належного співвласникам житлового будинку та незважаючи на звернення ОСББ про припинення відчуження, вже реалізувала спірне майно, а новий власник вже пропонує його продати власникам нежитлових приміщень, що розташовані у їхньому будинку.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2025 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована відсутністю належних та достовірних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання рішення суду, а також відсутністю доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зокрема того, що відповідач ОСОБА_1 має намір відчужити майно. Судом також взято до уваги, що сама по собі можливість розпорядження майном, яке перебуває у власності відповідача, не дає підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня - 24» - адвокат Курганська Олена Вікторівна оскаржила її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі наголошує на тому, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на спірне майно відповідача є співмірним позовним вимогам та безпосередньо спрямований на забезпечення справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, оскільки відповідач як власник спірних приміщень в будь-який момент може розпорядитися цим майном, що призведе до неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову. Додає, що у позовній заяві позивач просить: 1) Визнати незаконним та скасувати рішення Рівненської міської ради № 4513 від 14.03.2024 р. «Про приватизацію нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 шляхом продажу на аукціоні» із змінами внесеними рішенням Рівненської міської ради № 5307 від 22.08.2024 р.; 2) Визнати недійсним, укладений 13.03.2025 року між Управлінням комунальної власності виконавчого комітету Рівненської міської ради як Продавцем та ОСОБА_1 як Покупцем, Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 18,8 кв.м., що розташовані на першому поверсі в чотирнадцятиповерховому житлового будинку на АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сергатюк О.В. р.№183; 3) Витребувати у ОСОБА_1 нежитлові приміщення загальною площею 18,8 кв.м., що розташовані на першому поверсі в чотирнадцятиповерховому житловому будинку, зазначені на технічному платі літерою «А-14» на АДРЕСА_1 . Доводить, що оскільки предметом спору у цій справі є спір про право власності на приміщення загального користування, які позивач просить витребувати у відповідача ОСОБА_1 , то запропонований вид забезпечення позову накладення арешту на спірні приміщення, що належить відповідачу на праві власності, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Зауважує, що при цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Покликаючись на те, що обраний позивачем вид забезпечення позову не впливатиме на матеріальний стан відповідача як власника майна та не призведе до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування і не завдасть відповідачу збитків внаслідок накладення арешту на спірне майно, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_1 адвокат Штогрін Ольга Володимирівна вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просить залити її без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що її слід задовольнити.

Судом встановлено, що до суду з позовом до Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння звернулося Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня -24»/

Одночасно із позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня -24» подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення загальною площею 18,8 кв. м, що розташовані на першому поверсі в чотирнадцятиповерховому житловому будинку, зазначені на технічному плані літерою «А-14» на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поруч із цим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози невиконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання недійсним укладеного 13 березня 2025 року між Управлінням комунальної власності виконавчого комітету Рівненської міської ради як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем договору купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 18,8 кв. м, що розташовані на першому поверсі в чотирнадцятиповерховому житловому будинку на АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сергатюк О.В. р.№ 183, а також витребування у ОСОБА_1 вказаних нежитлових приміщень, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в цивільній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Заявляючи про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення загальною площею 18,8 кв. м, що розташовані на першому поверсі в чотирнадцятиповерховому житловому будинку, зазначені на технічному плані літерою «А-14» на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, сторона позивача обґрунтовувала необхідність вжиття такого заходу забезпечення позову тим, що існує реальна загроза відчуження спірного майна відповідачем, який має документи про право власності на своє ім`я, оскільки довідавшись про звернення ОСББ «Небесна Сотня - 24» до суду з цим позовом зможе безперешкодно розпорядитися цим майном, що, в свою чергу, утруднить або зробить неможливим виконання майбутнього судового рішення. При цьому зазначала, що Рівненська міська рада, не маючи права на відчуження майна, належного співвласникам житлового будинку, та незважаючи на звернення ОСББ про припинення відчуження, вже реалізувала спірне майно, а новий власник вже пропонує його продати власникам нежитлових приміщень, що розташовані у їхньому будинку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Із системного аналізу норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Вжиття заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Апеляційний суд не погоджується із висновком місцевого суду про відсутність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову, за захистом яких він звернувся до суду, та вважає, що оскільки відповідач на момент звернення із заявою про забезпечення позову

, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав позивача, який полягає не тільки у відновленні становища, яке існувало до порушення, але й у запобіганні подальшого порушення прав заявника, за захистом яких він звертається до суду.

Окрім того, у рішенні від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд наголошує на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи.

Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар» (рішення у справі Брумареску, § 78).

Зважаючи на наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до переконання про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому вважає за доцільне задовольнити заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня -24» про забезпечення позову у заявлений спосіб.

Задовольняючи апеляційну скаргу, апеляційний суд враховує, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, а його невжиття може суттєво порушити права та охоронювані інтереси позивача, утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у випадку його винесення на його користь. При цьому, такий спосіб забезпечення позову відповідає обставинам справи та, водночас, вжиття таких заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня - 24» - адвоката Курганської Олени Вікторівни задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2025 року скасувати.

Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня - 24» - адвоката Курганської Олени Вікторівни про вжиття заходів забезпечення у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Небесна Сотня - 24» до Рівненської міської ради, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення загальною площею 18,8 кв.м., що розташовані на першому поверсі в чотирнадцятиповерховому житловому будинку на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено 10 липня 2025 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.