Провадження № 2/752/1786/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 червня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Солодовник Я.С.

в місті Києві в приміщенні суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

16.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 ..

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що у шлюбі з відповідачкою перебувають з 29.08.2015 року. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час сумісного проживання між ним та відповідачкою виникли непорозуміння через різні життєві погляди, втрату відчуття любові та поваги. Подальше спільне проживання однією сім`єю вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам, а також інтересам їхньої спільної дитини. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, змінювати його намірів не має, просив строк на примирення не давати.

Також позивач повідомив суду про відсутність між ним та відповідачкою суперечок щодо місця проживання дитини, а також спорів щодо майна, дитина буде перебувати на їх спільному утриманні.

Провадження у справі відкрито 02 серпня 2024 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися.

19.06.2025 року позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

29.05.2025 року відповідачка подала до суду відзив на позов. Відповідачка повідомила суд про те, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_1 , однак заперечила зазначені позивачем підстави для позову. Вказала, що ще в березні 2025 року вони відпочивали однією сім`єю, однак недавно їій стало відомо про подружню зраду чоловіка, що ним було підтверджено. Після цього вона втратила довіру до чоловіка, було зруйновано ментальний зв`язок та взаєморозуміння між ними, що і стало реальною причиною розірвання стосунків. Не має бажання зберігати їхню сім`ю та погоджується на розірвання шлюбу. Їхня з позивачем малолітня дочка проживає разом із нею та знаходиться на її ж утриманні.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично припинила своє існування, сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально.

З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось.

Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам.

Відповідно до правил ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не відшкодовувати за рахунок відповідачки відповідно до правил статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просив суд про відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104,110,112 СК України, ст.ст. 4,6,23,27,76,141,259,263 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис № 1858 - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк