Справа № 152/610/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 липня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни

в інтересах ОСОБА_1

до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області

вимоги позивача: про визнання в порядку спадкування за заповітом права на земельну частку (пай),

сторони в судове засідання не з`явилися;

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивачки звернулася до суду із цим позовом і вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай), згідно із сертифікатом серії ВН №0454523, площею 2,94 умовних кадастрових гектари на території колишньої Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, а тепер Джуринської сільської ради Жмеринського району, спадкоємцем якого, за заповітом від 28 січня 2002 року, є позивачка. Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , подавши нотаріусу відповідну заяву, на підставі якої заведено спадкову справу від 8 квітня 2025 року №80757923. Право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 позивачка не може оформити, оскільки оригінал сертифіката на земельну частку (пай) втрачено. Позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_2 за заповітом, звернулася до державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області з метою оформлення спадщини після смерті останньої, однак їй було відмовлено у зв`язку із тим, що відсутні документи, які підтверджують право спадкодавця на земельну частку (пай), у зв`язку із чим нотаріус не має можливості перевірити склад спадкового майна. Представник позивачки просила визнати за позивачкою в порядку спадкування за заповітом від 28 січня 2002 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) площею 2,94 умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території колишньої Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, а тепер Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, та належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0454523, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області за №267 від 13 листопада 2001 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №574 від 20 січня 2002 року (а.с.2-5).

2. На підтвердження позовних вимог представник позивачки надала копію паспорта позивачки, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію заповіту, копії витягів про реєстрацію у Спадковому реєстрі, копію постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, копію відповіді Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області, копію оголошення про втрату сертифікату у газеті «Шаргородщина».

3. Відповідач відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання, в якому вона просила під час підготовки справи до судового розгляду витребувати у Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином посвідчену копію спадкової справи, відкритої після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

5. 29 травня 2025 року від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій вона вказує, що позовні вимоги сільська рада визнає, заперечень щодо задоволення заяви немає і просить розглянути справу за її відсутності. (а.с.38).

6. 3 червня 2025 року від представника позивачки до суду надійшла заява, в якій вона просила підготовче судове засідання провести без участі позивачки та її представника, не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.39).

7. 11 липня 2025 року від представника позивачки до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи провести у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, окрім цього, просила долучити докази до матеріалів справи (а.с.42).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

8. Ухвалою суду від 6 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 3 червня 2025 року відзив на позовну заяву та зобов`язано Шаргородську державну нотаріальну контору Вінницької області в строк до 3 червня 2025 року надати Шаргородському районному суду належним чином посвідчену копію спадкової справи №142/2025, відкритої 8 квітня 2025 року після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кримське Сакського району Автономної Республіки Крим (а.с.24).

9. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі «Електронний Суд».

10. Відповідно до частини третьої та четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

11. Згідно з частиною першою та четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

12. Встановивши наявність законних підстав для задоволення цього позову, а також те, що визнання відповідачем цього позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відповідно до положень статей 200, 206 ЦПК України ухвалює це рішення за результатами підготовчого провадження.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

13. Згідно з копією паспорта, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області (а.с.7-8,29-30).

14. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кримське Сакського району Автономної Республіки Крим (а.с.10, 31 на звороті).

15. Згідно із копією заповіту від 28 січня 2002 року, ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, відповідно до якого земельну частку (пай) сертифікат серії ВН №0454523, виданий 20 січня 2002 року за №574, заповіла громадянці ОСОБА_1 (а.с.11, 43).

16. Відповідно до копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №3769211 від 23 лютого 2006 року, під номером у спадковому реєстрі січня 2001 року сільський голова Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області посвідчив заповіт ОСОБА_2 (а.с.12).

17. Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80757923 від 8 квітня 2025 року, під номером у спадковому реєстрі 73912223 8 квітня 2025 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №142/2025 (а.с.13).

18. Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Масилюк Р.М. №286/02-31 від 15 квітня 2025 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.14).

19. Із копії Виписки відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 30 вересня 2024 року №1072/14-24 видно, що сертифікат на право на земельну частку (пай) зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 20 січня 2002 року за №574, згідно з рішенням Шаргородської РДА від 13 листопада 2001 року за №267 (а.с.15).

20. Згідно з копією сторінки з газети «Шаргородщина» позивака розмістила оголошення про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН №0454523, виданого на ім`я ОСОБА_2 (а.с.16).

21. Відповідно до копії спадкової справи №142/1025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , розпочатої 8 квітня 2025 року Шаргородською державною нотаріальною конторою, 8 квітня 2025 року позивачка звернулася до органу нотаріату та зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована в с. Аристівка Жмеринського району Вінницької області і залишила на її ім`я заповіт. На день її смерті залишилося спадкове, яке вона приймає. Одночасно повідомила, що спадкоємців згідно статті 1241 ЦК України та осіб з якими померла проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі немає. Спадковий договір покійною ні з ким не укладався (а.с.27-28).

22. Із копії довідки №176, виданої Джуринською сільською радою Жмеринського району Вінницької області видно, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з померлою на день смерті ніхто не проживав (а.с.32).

23. Згідно із копією рішення Шаргородського районного суду Вінницької області по справі №152/1485/24 від 13 січня 2025 року, позов адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено повністю та визнано строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 пропущеним ОСОБА_1 з поважних причин та визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кримське Сакського району Автономної Республіки Крим, тривалістю три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили (а.с.33-35).

24. Відповідно до копії виписки з журналу реєстрації нотаріальних дій Деребчинської сільської ради видно, 30 січня 2002 року було внесено запис щодо реєстрації заповіту ОСОБА_2 (а.с.46).

25. Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

V. Оцінка Суду.

26. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

27. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

28. Відповідно до частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

29. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 вказано, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

30. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

31. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року, право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

32. Відповідно до статті 5 ЗК України (в редакції 1990 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

33. Відповідно до статті 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

34. Відповідно до частин першої, другої третьої та п`ятої статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

35. Згідно з частиною третьою статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення, зокрема особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України.

36. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

37. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена.

38. Отже, належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

39. Тому, із урахуванням зазначених вище вимог ЦК та ЗК України, суд вважає, що позивачка, яка є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , має право на спадкування належного спадкодавиці права на земельну частку (пай).

40. Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, приймаючи визнання позову відповідачем, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

З цих підстав,

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 200, 206, 258, 259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай)- задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом від 28 січня 2002 року, посвідченим головою виконкому Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій за №24, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), площею 2,94 умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території колишньої Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, а тепер Джуринської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, та належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0454523, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області за №267 від 13 листопада 2001 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №574 від 20 січня 2002 року.

3. Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрована мешканка АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, яка знаходиться по вул. Героїв Майдану, 234, в м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000697, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 19 серпня 2019 року №570, діє на підставі ордеру серії АА №1573342 від 1 травня 2025 року.

Відповідач: Джуринська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, місцезнаходження: вул. Заводська, 2, с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА