Справа № 707/1383/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого-судді Прилуцького В.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

18 квітня 2025 року до суду електронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача 33439 грн. 60 коп. заборгованості та судові витрати.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 27 червня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7569614, згідно умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачеві кредитні кошти у розмірі 12000 грн, за умови повернення кредиту та сплати комісії і процентів. 28 травня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитними договорами, зокрема і за договором № 7569614 від 27 червня 2023 року.

У зв`язку із неналежним виконанням у відповідачки утворилась заборгованість у розмірі 33439 грн. 60 коп., з яких: 4340 грн - заборгованість за тілом кредиту, 27899 грн. 60 коп. - заборгованість за відсотками та 1200 грн - заборгованість за комісією. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь у судовому порядку.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2025 року справу за позовом ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачці у 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали суду подати суду відзив на позов.

03 червня 2025 року на адресу суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання заперечувала проти позовних вимог Товариства у повному обсязі та просила суд відмовити у їх задоволенні.

В обґрунтування своїх заперечень відповідачка посилалась на те, що платіжне доручення від ТОВ ФК Кліринговий дім не може ввжатись доказом отримання нею кредитних коштів, оскільки таким доказом на її думку може бути тільки підтвердження руху коштів за рахунком позичальника та підтвердження приналежності рахунку до особи. Крім того, зазначає, що ТОВ «ФК «Кредит Кпітал» не може бути позивачем у справі, оскільки не отримало право вимоги за кредитнти договором, так як вона не отримувала повідомлення про переуступлення договору. Зазначила про те, що вважає, що надний позивачем кредитний договір без перевірки дійсності КЕП не може бути документом, що має юридичну силу. Окрім того, важає, що позивачем в період дії військового стану не мав права нараховувати штрафи та змінювати відсоткову ставку. В зв`язку з цим просить суд відмовити у задоволення позову.

06 червня 2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, подана представником ОСОБА_2 , у якій остання заперечувала проти доводів ОСОБА_1 та вказувала, що кредитний договір із останньою був укладений у електронній формі та підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідні докази чого були надані в матеріали справи. При цьому, всі підписані документи знаходяться в особистому кабінеті позичальника, з якими вона була ознайомлена на момент укладення договору.

Щодо заперечень відповідачки про перерахування коштів представник у відповіді вказала на те, що Товариство є небанківською (фінансовою) установою, відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, та не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність», у тому числі відповідної Інструкції, затвердженою постаново НБУ від 27 грудня 2007 року за № 481. Позивач надає послуги з кредитування фізичних осіб, шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник в тексті анкети-заяви на отримання кредиту. Товариством на підтвердження здійснення господарської операції щодо кредитного договору надано платіжне доручення № 103913072 від 27 червня 2023 року про переказ коштів. Щодо переходу права вимоги до позивача, зазначила, що в матеріалах справи навяні всі необхідні докази на укладення договору відступлення права вимоги № 106- МЛ від 28 травня 2024 року, тому такі твердження відповідачки спростовуються доказами. Зазначила, що відсотки за користування кредитом також були нараховані павомірно, оскільки розрахунок було здійснено ТОВ «Мілоан» згідно договору кредиту, а позивач після отримання права вимоги, жодних нарахувань не здійснював. Просила суд повністю задовільнити позовні вимоги.

Ухвалою судді від 27 червня 2025 року задовлено клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» - Корнійчук І.О. про витребування доказів, витребувано у ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» інформацію щодо перерахування на рахунок ОСОБА_1 27 червня 2023 року коштів в сумі 12000 грн. за Кредитним договором № 7569614 від 27 червня 2023 року, згідно платіжного доручення № 103913072.

17 липня 2025 року до суду від ТОВ 2ФК «Контрактовий дім» на виконання ухвали, надійшли витребувані судом документи.

Згідно вимог частини тринадцятої статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, висловлену письмово, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 27 червня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 7569614 (індивідуальна частина) (далі - Кредитний договір).

Пунктом 1.1 Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 цього договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язів найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

У пунктах 1.2-1.4 Кредитного договору сторони обумовили параметри та умови кредиту, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума (загальний розмір) кредиту становила 12000 грн; кредит надається загальним строком на 105 днів з 27 червня 2023 року і складається з пільгового та поточних періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 23.11.2022; поточний період складає 90 днів, що настає з дати наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 10 жовтня 2023 року; позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 12 липня 2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 10 жовтня 2023 року.

Також п.1.5 Кредитного договору сторонами обумовлено, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3000 грн. в грошовому виразі та 22711,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування, складають 35400 грн в грошовому виразі та 11755,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 15000 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 47400 гривень. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п. 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Крім того, з п.1.5.1 Кредитного договору судом встановлено, що комісія за надання кредиту становить 1200 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Також зі змісту п.1.5.2 та 1.5.3 Кредитного договору суд встановив, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1800 грн., які нараховуються за ставкою 1 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 32400 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Із п.2.4.1 Кредитного договору встановлено судом, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежі, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5, 3.2.6 Договору.

Крім того із п.6.1, 6.7 Кредитного договору встановлено, що цей договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в іноформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема на сайті Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.

Із титульної сторінки Кредитного договору суд встановив, що там містяться відомості про підписання ОСОБА_1 27 червня 2023 року о 19 год. 41 хв Кредитного договору, зокрема, електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: V75414.

Також суд встановив, що разом із Кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 , на виконання умов п. 6.3 означеного правочину, погодилась з графіком платежів за договором як додатком №1 до Кредитного договору шляхом підписання Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Крім того з Паспорту споживчого кредиту № 7569614 як додатку №2 до Кредитного договору суд встановив, що позичальник (відповідачка) ОСОБА_1 виявила волю на отримання кредиту в ТОВ «Мілоан» для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту: 12000 грн; загальний строк кредитування: 105 днів, з яких пільговий період: 15 днів, а поточний період: 90 днів; денна процентна ставка протягом пільгового періоду: 1,00 %, а протягом поточного періоду: 3,00%; комісія за надання кредиту: 1200 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту.

Із довідки ТОВ «Мілоан» від 14 жовтня 2024 року суд встановив, що відповідачка ОСОБА_1 , з якою укладено Кредитний договір, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт підписаний позичальницею із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відомості про одноразовий ідентифікатор наступні: одноразовий ідентифікатор: V75414; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику: 27 червня 2023 року о 19 год. 41 хв. 16 сек; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: НОМЕР_1 .

Із квитанції до платіжної інструкції № 19535-1333-50785567 від 27 червня 2023 року, судом встановлено, що означеного дня ТОВ «Мілоан» здійснило перерахування грошових коштів в сумі 12000 грн, що відповідає сумі кредиту, отриманого відповідачкою ОСОБА_1 на виконання умов Кредитного договору, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, номер карти НОМЕР_2 , із призначенням платежу: кредитні кошти згідно договору 7569614, що відповідає номеру Кредитного договору.

Згідно безпосередньо дослідженої судом відомості про щоденні нарахування та погашення, що підготовлена ТОВ «Мілоан», суд встановив, що означеним товариством як кредитодавцем 27 червня 2023 року надано відповідачці ОСОБА_1 кредит в сумі 12000 грн та цього ж дня нараховано комісію за оформлення кредиту в сумі 1200 грн; у період часу із 27 червня 2023 року по 30 березня 2024 року позичальнику щоденно нараховувались відсотки згідно п.1.5.2, 2.3.1.1 Кредитного договору.

Крім того з означеної відомості судом також встановлено, що кредитодавцем не нараховувалась позичальниці ОСОБА_1 комісія за пролонгацію пільгового періоду строку дії Кредитного договору (п.2.3.1 Кредитного договору), а також позичальницею здійснювалась сплата грошових коштів задля виконання умов Кредитного договору, які була зараховано на погашення тіла кредиту та відсотків за ним.

Із виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 7569614 від 17 червня 2023 року судом встановлено, що сума боргу за Кредитним договором позивачем розрахована з огляду на те, що прострочене тіло кредиту становить 4340 грн; прострочені відсотки становлять 27899 грн. 60 коп., та заборгованість за комісією становить 1200 грн, що виникли у відповідачки станом на 13 березня 2025 року.

Суд, безпосередньо дослідивши договір відступлення прав вимоги № 106 -МЛ від 28 травня 2024 року встановив, що 28 травня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено означений правочин, відповідно до 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) новому кредиторові (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.

Факт оплати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ТОВ «Мілоан» грошових коштів за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення прав вимоги № 106-МЛ від 28 травня 2024 року судом встановлено із дослідженої у судовому засіданні платіжної інструкції № 2258 від 28 травня 2024 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Мілоан» 2162236 грн. 36 коп. плати за укладення договору відступлення прав вимоги № 106 -МЛ від 28 травня 2024 року.

Із витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 106-МЛ від 28 травня 2024 року судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 згідно Кредитного договору в сумі 33439 грн. 60 коп., з яких: 4340 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27899 грн. 60 коп. - сума заборгованості за відсотками, та 1200 грн - залишок по комісії.

Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675).

Статтею 12 Закону № 675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 7569614 на підставі договору відступлення прав вимоги № 106 -МЛ від 27 червня 2023 року.

Що стосується посилання відповідачки на те, що позивач не має права вимоги до неї за кредитним договором, оскільки на її думку, факт не повідомлення її, як позичальника про відступлення права вимоги та зміну кредитора, підтверджує безпідставність та не законність вимог позивача, суд зазначає наступне.

Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18)).

Отже, виходячи з положень статті 516 ЦК України та судової практики, за відсутності повідомлення боржника про заміну кредитора, виконання боржником своїх зобов`язань перед первісним кредитором вважається належним.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази такого виконання, суд відхиляє заперечення відповідачки щодо неотримання повідомлення про відступлення права вимоги. Така обставина не є підставою для звільнення її від виконання зобов`язання на користь позивача у справі, який належним чином підтвердив факт переходу до нього права вимоги до відповідачки за кредитним договором.

Частина 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), а саме: V 75414.

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачкою не надано суду жодних доказів як неотримання нею у кредит від ТОВ «Мілоан» грошових коштів в сумі 12000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином.

Водночас матеріалами справи підтверджується той юридичний факт, що сума кредиту, що обумовлена між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 і відображена у п.1.2 Кредитного договору, була отримана відповідачкою шляхом перерахування на її картковий рахунок № НОМЕР_2 , реквізити якого обумовлені у п.2.1 Кредитного договору.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первинному кредитодавцю ТОВ «Мілоан», так і його правонаступнику у спірних правовідносинах ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідачки 4340 грн в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню.

Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 27899 грн. 60 коп. суд зазначає наступне.

У п.1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 Кредитного договору сторони обумовили, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 27 червня 2023 року і складається з пільгового та поточних періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 12 липня 2023 року; поточний період складає 90 днів, що настає з дати наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 10 жовтня 2023 року; позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 12 липня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 10 жовтня 2023 року.

Крім того, у п.1.5.2 та 1.5.3 Кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1800 грн, які нараховуються за ставкою 1 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного період становлять 32400 грн, які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду.

Пунктом 2.4.1 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежі, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору.

З аналізу означених пунктів Кредитного договору суд зробив висновок, що його сторони домовилися про те, що у період пільгового періоду, тобто з 26 червня 2023 року до 12 липня 2023 року включно, позичальниця ОСОБА_1 має сплачувати ТОВ «Мілоан» відсотки в розмірі 1 % від суми кредиту щоденно, а у випадку неповернення позичальником суми позики в останній день пільгового періоду строку кредиту, проценти за користування сумою кредиту кредитодавцем нараховуються наступним чином: протягом 90 днів після закінчення пільгового періоду - за денною відсотковою ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту. Кінцевий строк сплати відсотків за Кредитним договором 10 жовтня 2023 року.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру відсотків за користування відповідачем сумою кредиту, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами Кредитного договору, зокрема, п.1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4, п.1.5.2 та 1.5.3, 2.4.1, встановив, що їх розмір визначений правильно.

Водночас відповідачка, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Кредитним договором, зокрема, з призми розміру сплачених нею коштів у рахунок як погашення тіла кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками є обгрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню в сумі 27899 грн. 60 коп.

Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідачки 1200 грн в рахунок сплати заборгованості за комісією за надання кредиту, то суд зазначає про таке.

Пунктом 1.5.1 Кредитного договору судом встановлено, що комісія за надання кредиту становить 1200 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Водночас п.1.1 Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 цього договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Також зі змісту Паспорту споживчого кредиту № 7569614 від 27 червня 2023 року, що є додатком №2 до Кредитного договору, позичальниця ОСОБА_1 виявила волю на отримання від ТОВ «Мілоан» кредиту зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 10,00% від суми кредиту.

Отже, підписанням Кредитного договору та додатків до нього без будь-яких застережень відповідачка підтвердила, що вона обізнана та погодилась з усіма умовами такого договору.

Зміст зобов`язання в наведеному Кредитному договорі, в контексті сплати комісії за надання кредиту, викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз договору, наданого позивачем, графіку платежів, дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін Кредитного договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути зі сплатою процентів за кредитним договором та комісією, в розмірі та умовах погоджених сторонами.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений Кредитний договір, за умовами якого відповідачка зобов`язалась повернути кредит, а також сплатити проценти та комісію за надання кредиту.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальниці з умовами договору щодо розміру комісії за надання кредиту; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодилась з умовами з приводу комісії; позивачем доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому, з приводу яких відносин був укладений Кредитний договір, та хто ознайомлений з викладеними в ньому умовами.

Отже, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування позивачем комісії в розмірі 1200 грн.

У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що сума несплаченої відповідачкою комісія за надання кредиту, згідно умов Кредитного договору, складає 1200 грн.

Крім того, відповідачка, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо сплати нею позивачу комісії за надання кредиту в розмірі 1200 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки 33439 грн. 60 коп. заборгованості за кредитом підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із дослідженої платіжної інструкції № 5720 від 24 березня 2025 року судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки, в сумі 2 422,40 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення із відповідачки на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідачка звільнена від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 516, 527, 530, 610, 626-628, 638, 1054, 1056-1, 1077, 1082 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 7569614 від 27 червня 2023 року в розмірі 33439 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп., а всього 35862 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони в справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий: В. О. Прилуцький