провадження №2/337/1116/25
25 липня 2025 року м.Запоріжжя
Хортицький районний суд м.Запоріжжя
в складі: головуючого-судді Ширіної С.А.,
секретар судового засідання -Бикової С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом представника позивача Гринчишина Ігоря Ярославовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визначення місця проживання дитини, -
ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Гринчишина І.Я. звернулася до суду позовом, який мотивує тим, що 16.06.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб .На даний час шлюб не розірвано. Від цього шлюбу народилася донька- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка з відповідачем з осені 2024 року спільного господарства не ведуть, проживають окремо, водночас дозволу на реєстрацію спільної дитини з позивачем відповідач не надав, через що вона не може зареєструвати дитину за своєю адресою, влаштувати у дошкільний заклад. Просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08.04.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2025 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі , просить позов задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки та смс-повідомлення у додатку «Viber», причини неявки не повідомив,відзив на позовну заяву не надав.
Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.07.2017, вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_2 .
Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до частини 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Отже, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти - років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.
Частинами 1, 2 статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).
Враховуючи наведене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а тому їх необхідно задовольнити в повному обсязі та визнати місце проживання доньки разом з матір`ю.
Керуючись ст.ст. 13, 76, 141,247, 263, 265,280 ЦПК України, суд, -
Позов представника позивача ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.А. Ширіна