Справа № 642/6896/24
Провадження № 2/642/428/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Гойко Т.Є.,

представника позивача Задерея О.В.,

представника відповідач ОСОБА_1 ,

представника третьої особи

Департаменту служб у справах дітей ХМР Путінцевої Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Задерей О.В. 29.10.2024 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_3 та Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якій просить витребувати 8/15 часток квартири АДРЕСА_1 з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 8/15 часток квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, просив звільнити неповнолітню ОСОБА_2 від сплати судового збору за звернення до суду з цією позовною заявою та витребувати копії спадкових справ.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина на належні йому 8/15 часток у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається із заповіту, посвідченого 13 квітня 2020 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Варніковою К.В. за реєстровим номером № 467, все майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось на території України і за її межами, на що ОСОБА_4 за законом матиме право, він заповів позивачці ОСОБА_3 .

Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплинув 27 вересня 2022 року, оскільки ОСОБА_3 не подала нотаріусу у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Згідно документів, що містяться в матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , справа була заведена приватним нотаріусом Єрмаковою Л.С. на підставі заяви ОСОБА_3 від 05 січня 2023 р. Тобто заява ОСОБА_3 подана з пропуском визначеного законом строку більше ніж на три місяці, а тому вона вважається такою, що спадщину після спадкодавця не прийняла.

Таким чином єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 є його неповнолітня двоюрідна онука ОСОБА_2 - спадкоємиця п`ятої черги.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.11.2024 задоволено частково клопотання представника позивача адвоката Задерей О.В. і відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору за подання нею позовної заяви до ОСОБА_3 , Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом до ухвалення судового рішення.

На адресу суду 18.11.2024 надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання за ОСОБА_3 права власності на 8/15 часток у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що маючи намір прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_3 зверталась до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.С. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте постановою № 24/02-31 від 21 червня 2023 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_4 , оскільки не надано документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, належне померлому.

Також, 19.11.2024 надійшов відзив ОСОБА_3 , в особі її представника ОСОБА_1 , на позовну заяву ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом. При цьому зазначено, що ОСОБА_3 спадщину прийняла, про що нею 05 січня 2023 було подано відповідну заяву до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.С., яка діє у порядку заміщення ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу. На день смерті спадкодавець у шлюбі не перебував. Батько спадкодавця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати спадкодавця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Інших спадкоємців, які відповідно до ст.1261 ЦК України відносяться до першої черги спадкоємців за законом, та ст.ст. 1266, 1241 ЦК України, які прийняли спадщину, немає. Водночас, неповнолітня ОСОБА_2 в особі її законного представника до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не зверталася. ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини після ОСОБА_4 була малолітньою особою, однак не мала права на спадкування за законом, оскільки ОСОБА_8 , яка є племінницею померлого, усуває заявницю від права спадкування за законом, тобто є родичкою ближчого ступеня споріднення. Спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена приватним нотаріусом ХМНО саме на підставі заяви ОСОБА_3 , як спадкоємиці за заповітом. Заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини у матеріалах спадкової справи відсутні. Таким чином спадкоємицею до майна ОСОБА_4 за заповітом є ОСОБА_3 , яка звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою № 24/02-31 від 21 червня 2023 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_4 , оскільки не надано документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, належне померлому. Посилання ОСОБА_2 на те, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплинув 27 вересня 2022 р., а позивачка звернулася до нотаріуса з відповідною заявою 05 січня 2023 року, з пропуском встановлених законом строків, і з вимогою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не зверталася, не може братися до уваги, тому що постановою приватного нотаріуса від 08 травня 2023 р. ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки при подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, належне померлому, або майна, на яке б спадкодавець за законом мала б право, не надано. Просив відмовити в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

21.11.2024 надійшла відповідь на відзив представника ОСОБА_2 , адвоката Задерей О.В., на обґрунтування якого зазначено, що спадкова справа заведена 05 січня 2023 року на підставі заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і строк для прийняття спадщини сплинув 27 вересня 2023, тобто на момент подачі заяви з дня смерті ОСОБА_4 минуло 9 місяців і 7 днів. Таким чином, ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини подала з пропуском строку, тому спадщину не прийняла і не може спадкувати майно ОСОБА_4 . Доводи ОСОБА_3 , що при прийнятті спадщини вона керувалася постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» не заслуговують на увагу, оскільки ця постанова суперечить чинному законодавству. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 25 січня 2023 року у справі №676/47/21, в якій Верховний Суд прийшов до висновку, що «пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню». Дійсно, ОСОБА_2 не відноситься до кола осіб, які могли б спадкувати обов`язкову частку після смерті ОСОБА_4 , однак остання і не претендує на обов`язкову частку. Позивач на момент смерті ОСОБА_4 була малолітньою, а тому прийняла спадщину в силу положень ст. 1268 ЦК України. Позивач є спадкоємцем п`ятої черги, яка прийняла спадщину у визначеному законом порядку та спадкує за відсутності спадкоємців попередніх черг. Позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, яка у визначений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, а відповідач ОСОБА_3 , на користь якої складено заповіт, спадщину не прийняла. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини має право заявляти вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, незалежно від того отримала вона свідоцтво про право на спадщину чи ні. Враховуючи викладене просив, позовну заяву ОСОБА_2 про витребування майна з чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.11.2024 задоволено клопотання представника позивача та витребувано належним чином завірені копії спадкових справ з: 1) Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 2) у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Карташової С.І. заведеної після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 ; 3) у приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.С., заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 4) з Департаменту реєстрації Харківської міської ради інформаційну довідку з Реєстру територіальної громади м.Харкова щодо зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_1 станом: на день смерті: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.01.2025 об`єднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно.

21.01.2025 на адресу суду через систему «Електроний Суд» від представника ОСОБА_2 , адвоката Задерей О.В. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. В якому зазначено, зокрема, щодо питання прийняття спадщини ОСОБА_2 та її права на спадкування. ОСОБА_2 є двоюрідною онукою ОСОБА_4 (мати ОСОБА_10 є рідною племінницею спадкодавця). ОСОБА_2 спадщину після свого двоюрідного дідуся ОСОБА_4 прийняла в силу положень частини 4 статті 1268 ЦК України, оскільки є неповнолітньою. ОСОБА_2 є спадкоємцем 5-ї черги спадкування та прийняла спадщину у визначеному законом порядку. Інші спадкоємці за законом попередніх черг, які прийняли спадщину відсутні. Мати ОСОБА_2 , ОСОБА_8 спадщину після смерті ОСОБА_4 не приймала, а отже не набула права спадкування і не могла усунути від спадкування спадкоємців наступних черг спадкування. Що стосується неприйняття спадщини ОСОБА_3 , то ОСОБА_4 за життя склав заповіт на ім`я ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплинув 27 вересня 2022 р. і у вказаний строк ОСОБА_3 не реалізувала своє право на прийняття спадщини. В той же час в зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 вказує, що спадкова справа була відкрита лише на підставі її заяви від 05 січня 2023 р., номер спадкової справи у нотаріуса 1/2023, що підтверджується і матеріалами спадкової справи. Заява про прийняття спадщини була подана ОСОБА_3 з пропуском встановлених законом строків, тобто позивач за зустрічним позовом не є такою, що спадщину прийняла, а тому не набула права спадкувати за заповітом після ОСОБА_4 . Визнати за ОСОБА_3 право власності неможливо, оскільки це суперечитиме законодавству та основним принципам спадкового права. Таким чином, ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину у визначеному законом порядку і має право на спадкування всього майна ОСОБА_4 . Жодна інша особа не має права спадкувати, оскільки ніхто більше не реалізував своє право на прийняття спадщини. Враховуючи, що наразі спірна частка квартири зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі скасованого рішення суду, первісна позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, частка квартири має бути витребувана на користь позивача та за ОСОБА_2 має бути визнано право власності в порядку спадкування за законом на 8/15 часток спірної квартири. Просив у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити в повному обсязі, а первісну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, будь яких відзивів не надав.

Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Путінцева Л.Ю. надала письмові пояснення, в яких підтримала первісний позов в інтересах неповнолітньої та заперечувала проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник позивача Задерей О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник відповідача Гончаров Д.Ю. позовні вимоги за первісним не визнав, вважав їх не підлягаючими задоволенню, оскільки вони не відповідають діючому законодавству, зустрічний позов підтримав у повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 , адвокат Задерей О.В. показав, що позивач, яка є родичкою ОСОБА_6 і на час смерті спадкодавця була неповнолітньою вважається такою, що прийняла спадщину. ОСОБА_3 у визначений ЦК України шести місячний строк заяв нотаріусу про прийняття спадщини не подавала, а подала з запізненням більше чим на три місяці. Верховний Суд зазначає, що існує ієрархія між законами і Постановами Кабінету Міністрів України, рішеннями яких не можуть бути визначені інші строки ніж ті, які передбачені ЦК України. Закон не передбачає зупинення чи переривання строків на прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню і ця практика є усталеною. Тому відповідач спадщину не прийняла і не може її спадкувати. Відповідач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадщину і на підставі рішення судів першої та апеляційної інстанцій зареєструвала право власності на майно. Рішенням Верховного Суду ці рішення скасовано, оскільки ОСОБА_11 не було залучено в якості відповідача і констатовано, що остання фактично прийняла спадщину як неповнолітня. Тому необхідно витребувати 8/15 часток квартири у відповідача, оскільки зазначена частина зареєстрована за нею. Неповнолітня позивач є спадкоємцем 5-ої черги за законом, оскільки її мати, спадкоємець другої черги заяви про прийняття спадщини не подала. Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які прийняти спадок у визначений законом строк немає. Про відповідача, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, нічого відомо не було. Тому необхідно визнати за ОСОБА_2 право власності на 8/15 часток спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного дідуся ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребувати майно із чужого володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . Заперечення відповідача не відповідають діючому законодавству, оскільки не йдеться мова про спадкування позивачем обов`язкової частки, а вимоги стосуються всієї частини спадкового майна. Спадкоємців першої чи іншої черги немає, оскільки відповідачем не подано заяву у встановлений законом 6-ти місячний строк. Зустрічний позов не підлягає задоволенню, оскільки єдиним спадкоємцем є ОСОБА_2 . Посилання представника відповідача, щодо отримання листа, а не постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій є недоречним, оскільки Верховним Судом у постанові від 07.02.2024 зазначено, що відмова може бути у формі відповіді, що не змінює суті відмови. Крім того, видача свідоцтва про право на спадщину неможлива, оскільки частина квартири зареєстрована за відповідачем. ОСОБА_4 з 2000 р. страждав на відкриту форму туберкульозу, зловживав алкоголем, вів асоціальний (аморальний) спосіб життя, тому співвласники з ним не проживали. Також був розшук ОСОБА_6 , оскільки його забрали невідомі особи. Мати позивача, яка була спадкоємцем другої черги не заперечувала, що не знала про смерть ОСОБА_4 .

Представник відповідача ОСОБА_1 зазначив, що спадкодавець ОСОБА_4 помер у 2022 році, ОСОБА_3 подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 такий строк було продовжено не більше як на чотири місяці, і зазначену постанову ніхто не скасовував. Крім того, вказана постанова покращила право спадкоємців на реалізацію свого права в період воєнного стану. ОСОБА_3 не порушила десятимісячний строк і прийняла спадщину. Верховний Суд в своїй постанові не зазначив, що ОСОБА_3 пропустила строк для прийняття спадщини. В свою чергу ОСОБА_2 не мала права на обов`язкову частку в порядку ст.1241 ЦК України і не є особою, яка прийняла спадщину. ОСОБА_3 не є родичем ОСОБА_4 , інших спадкоємців не було, тому позов був пред`явлений до Харківської міської ради. ОСОБА_2 не намагалася отримати свідоцтво на спадщину хоча жодних перешкод в цьому не було. Крім того, у разі відмови у вчиненні нотаріальний дій нотаріус виносить постанову, а не надає відповідь заявнику. Вимога про витребування майна з чужого володіння не може бути задоволена, оскільки ОСОБА_2 ніколи не була її власником, що узгоджується з постановою Верховного Суду від 31 січня 2024 року по справі № 570/1706/21. В державі багато людей подавали заяви про прийняття спадщини понад шестимісячного строку. Заповіт ніким не оспорювався і є чинним. Матір ОСОБА_2 , яка не проживала і не була зареєстрована зі спадкодавцем, заяву про прийняття спадщини не подавала, тому відповідач усунула своєю заявою позивача від прийняття спадщини. Заперечував факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , оскільки вона є спадкоємцем п`ятої черги та мала спадкувати шляхом спадкової трансмісії через матір. ОСОБА_3 , у якої 5 дітей, знала за заповіт, але не знаходилась на території України, у який період не знає. Як ОСОБА_3 познайомилась з ОСОБА_4 та хто влаштовував останнього до закладу де знаходяться люди похилого віку, йому не відомо. Заповіт укладався у нотаріуса, а звернення з заявою про прийняття спадщини було 05.01.2023, тобто в межах строків встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №164. В подальшому ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, оскільки нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач не спілкувалась і не цікавилась життям ОСОБА_4 .

Законом України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів. Зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Харкова на Холодногірський районний суд міста Харкова.

Набрання чинності зазначеним Законом України відбулося 25 квітня 2025 року

Відповідно до ч. 5 ст. 174 ЦПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.

28.05.2025 на адресу суду від представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 , адвоката Задерей О.В., надійшли додаткові пояснення по справі, згідно яких, на теперішній час сформована усталена практика Верховного Суду щодо відсутності у законодавстві такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості постановою Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо регулювання строку на прийняття спадщини та про те, що пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Позивач в позовній заяві зазначає, що ОСОБА_3 не прийняла спадщину, оскільки не подала заяву про прийняття спадщини у визначений Цивільним кодексом шестимісячний строк. Відповідач вважає, що прийняла спадщину, оскільки подала заяву в десятимісячний строк з дня смерті спадкодавця, однак така позиція не відповідає законодавству та не узгоджується з викладеною усталеною судовою практикою. ОСОБА_2 вважає, що вона спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла як малолітня особа, відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України.

Суд, вислухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, а також матеріали цивільної справи № 642/3933/23, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.06.2005 виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 4-05-252831-Ц1 та довідки № 5356/04-11/23 від 16 серпня 2023 року, виданої Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить у рівних частках по 1/5: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 та зазначені частки зареєстровані в КП «ХМБТІ» від 03.06.2005 запис у реєстровій книзі № П-4-13465. (т. 1, а.с. 12-13, т.2 а.с. 81).

Згідно відомостей технічного паспорту, складеного ФОП ОСОБА_13 від 18 січня 2023 року, загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 60,4 кв.м., житлова площа 41,7 кв.м. (т. 1 а.с. 74-76).

У відповідності до звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «КОНСАЛТИНГ-ЕКСПЕРТ 1» від 13.11.2024 вартість квартири АДРЕСА_1 , складає 1332750 (один мільйон триста тридцять дві тисячі сімсот п`ятдесят) грн., оціночна вартість 8/15 часток даної квартири складає 710 800 гривень відповідно (т. 1 а.с. 81).

На підтвердження родинного зв`язку між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 , суду надано:

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.03.1985, згідно якого батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_14 та ОСОБА_9 (т. 1 а.с.9, зворот);

- копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.06.2008р., згідно якого батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_15 та ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 5, зворот);

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 06.09.2012 року, згідно якого дошлюбне прізвище ОСОБА_8 « ОСОБА_16 » (т. 1 а.с.25);

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 04.06.2019 року, згідно якого дошлюбне прізвище ОСОБА_9 « ОСОБА_17 » (т. 1 а.с. 27);

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження від 04.06.2019, згідно якого батьками ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 26);

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження від 04.06.2019, згідно якого батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т. 1 а.с.28).

Судом встановлено, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилися двоє дітей, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_19 .

ОСОБА_8 є дочкою ОСОБА_20 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є дочкою ОСОБА_8 , тобто ОСОБА_4 був їй двоюрідним дідом.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що вчинено відповідний запис за № 3216 (т. 1 а.с. 46, зворот, т.2 а.с.20). Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 до Сьомої ХДНК з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4 , однак свідоцтво про право на спадщину не оформив (т. 1 а.с. 175).

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що вчинено відповідний запис за № 1002, що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 11, зворот, т.2 а.с.22). Після смерті ОСОБА_20 27.02.2012р. з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ХМНО Карташової С.І. звернулася ОСОБА_8 . Мати померлої ОСОБА_20 , ОСОБА_7 відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 188, 189, 197).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що вчинено відповідний запис за № 10641, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (т. 1 а.с. 13, зворот, т.2 а.с.21). Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_12 до Сьомої ХДНК з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4 , однак свідоцтво про право на спадщину не оформив (т. 1 а.с. 161).

Також, 19 лютого 2019 року до нотаріуса Десятої ХДНК звернулася ОСОБА_8 з заявою від 19.02.2019р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 , однак постановою Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори № 1916/02-31 від 19 липня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 баби ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_8 не проживала та не була зареєстрована за однією адресою з ОСОБА_7 на час відкриття спадщини та протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та вважається такою, що не прийняла спадщину (т. 1 а.с 165,167, т.2 а.с.79).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть № 8 від 05 січня 2023 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть № 352, зареєстрований реєстратором Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Харків), свідоцтво про смерть серії: НОМЕР_6 від 12 травня 2022 року (т. 1 а.с. 79-80, т.2 а.с.4,5).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 8/15 часток у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , з яких:

1/5 частка у праві власності що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 червня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 4-05-252831-Ц1;

1/15 частка що належала ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 червня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 4-05-252831-Ц1, спадкоємцем якого був його син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав;

1/5 частка що належала ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 червня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий номер № 4-05-252831-Ц1, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав;

1/15 частка що належала ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 червня 2005 року Відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий номер № 4-05-252831-Ц1, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої був ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 склав заповіт 13 квітня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Варніковою К.В. за реєстровим номером № 467 згідно якого, все майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось на території України і за її межами, на що ОСОБА_4 за законом матиме право, він заповідає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (т. 2 а.с 13).

Спадкоємці першої-четвертої черг відсутні або не прийняли спадщину.

05 січня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.Є., яка діяла у порядку заміщення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алтуніної Т.П. з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і було заведено спадкову справу № 1/2023 (т.2 а.с.1,10).

Також до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.Є. 21.06.2023 звернувся представник ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме 8/15 частин кв. АДРЕСА_1 після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.109,110).

Проте постановою від 08 травня 2023 року №24/02-31 приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.Є., що діє у порядку заміщення Алтуніної Т. П., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу (підстава наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 267/АГ від 14 липня 2022 року), ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 8/15 часток квартири АДРЕСА_1 , оскільки при подачі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, належне померлому, або майна, на яке б спадкодавець за законом мала б право, не надано (т.2 а.с.117,118).

ОСОБА_3 за відсутності позасудової можливості на отримання у власність спірного спадкового майна, звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова в 2023 році із відповідним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на належне йому за заповітом нерухоме майно.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25.01.2024 позовні вимоги ОСОБА_3 до Харківської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакова Лілія Сергіївна, ОСОБА_2 в особі її законного представника ОСОБА_8 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задоволено. Визнано за ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності на 8/15 (вісім п`ятнадцятих) часток у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.22-24).

Постановою Харківського апеляційного суду від 23.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2024 року залишено без змін (т.1 а.с.30-36).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2024 заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 січня 2024 року та постанова Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 до Харківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакова Лілія Сергіївна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_2 в особі її законного представника ОСОБА_8 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовлено (т.1 а.с.37-42).

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,суд дійшов до висновку про задоволення первісного позову з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною 1 статті 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно частин четвертої, п`ятої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Між сторонами виник спір щодо права на спадкування частини квартири АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду, позивачка посилалася на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і ця обставина унеможливила отримання нею свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 в нотаріальному порядку.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 205/4311/14-ц (провадження № 61-10174св19), зазначено, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ОСОБА_8 є племінницею ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 є двоюрідною правнучкою ОСОБА_4 та відповідно є спадкоємицею п`ятої черги спадкування.

Однак, мати ОСОБА_8 - ОСОБА_20 , померла ще до відкриття спадщини ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_8 входить до другої черги спадкування за правом представлення.

ОСОБА_8 спадщину не приймала, оскільки із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса не зверталася та разом зі спадкодавцем за однією адресою не проживала, а тому право на спадкування отримала інша черга спадкоємців.

Таким чином, позивач за первісним позовом ОСОБА_2 , яка відноситься до п`ятої черги спадкування, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла як малолітня особа відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України, оскільки спадкоємиця за законом другої черги - ОСОБА_8 спадщину не прийняла, тому спадкоємицею за законом є лише ОСОБА_2 .

Як зазначалося вище, відповідно до частини другої статті 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Звернення уваги суду представником відповідача за первісним позовом від 23.05.2025 про наявність у Самойленко п`ятьох дітей не може бути прийняте судом, оскільки це не стосується предмету позову, а матеріали справи не містять відомостей щодо звернення ОСОБА_3 з заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини.

Також не знайшли свого підтвердження покази представника відповідача, щодо перебування ОСОБА_3 за кордоном, оскільки матеріали справи таких відомостей не містять.

Можливе перебування ОСОБА_3 тривалий час за межами України також не свідчить про існування у неї реальних перешкод звернутися із заявою про прийняття спадщини у встановлені ЦК України строки, оскільки це не позбавляло її можливості подати заяву про прийняття спадщини в інший спосіб, зокрема через консульські установи, засоби поштового зв`язку, що узгоджується з постановою Верховного Суду від 24.06.2025 по справі № 674/2073/23, провадження № 61-14263св24.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року в справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22) вказано, що: «правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню».

У наведених вище постановах Верховний Суд виснував, що строк на прийняття спадщини є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Таким чином, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню, що узгоджується з правовими висновками, які викладені у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21, від 21 червня 2023 року у справі №175/1404/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 520/15620/17, від 23 жовтня 2024 року у справі №212/3555/23.

Верховний Суд зауважував, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України.

Враховуючи наведене, строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплинув 27 вересня 2022 року, в той же час із відповідною заявою вона звернулася лише 05 січня 2023 року.

Отже, доводи ОСОБА_3 та її представника про вчинення активних дій, спрямованих на прийняття спадщини в межах строків подання заяви про прийняття спадщини встановлених ЦК України не ґрунтуються на вимогах закону.

ОСОБА_2 на час відкриття спадщини була неповнолітньою, фактично прийняла спадщину, інші спадкоємці попередніх черг у встановлений законом (ЦК України) спадщину не прийняли, тому за ОСОБА_2 , суд вважає за можливе визнати право власності на 8/15 часток квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимоги ОСОБА_2 про витребування майна, суд зазначає наступне.

На теперішній час спірна частка квартири зареєстрована за ОСОБА_3 , на підставі заочного рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 25 січня 2024 року (справа №642/3933/23) та постанови Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року, які були скасовані постановою Верховного суду від 09 жовтня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави.

Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.1212 ЦУ України положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Враховуючи, що право власності на 8/15 часток спірної квартири зареєстровано за ОСОБА_3 , однак підстава реєстрації права власності скасована, а суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, майно має бути витребувано на користь позивача, як єдиного спадкоємця ОСОБА_4 , який прийняв спадщину у визначений законом строк.

Тому суд вважає за необхідне витребувати 8/15 часток квартири АДРЕСА_1 з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_3 не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже строки для прийняття спадщини сплинули 27 вересня 2022 року, а ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса на початку січня 2023 року, тобто більше ніж через 3 місяці після спливу строку для прийняття спадщини, визначеного законодавством.

Тому в задоволенні зустрічного позову про визнання права власності на 8/15 часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 належить відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до звіту про незалежну оцінку майна ТОВ «КОНСАЛТИНГ-ЕКСПЕРТ 1» від 13.11.2024 вартість квартири АДРЕСА_1 , складає 1 332 750 (один мільйон триста тридцять дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, оціночна вартість 8/15 часток даної квартири складає 710 800 (сімсот десять тисяч вісімсот) гривень.

Розмір судового збору за дві вимоги майнового характеру становить 710800*1%*2=14216,00 грн.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Тобто, 14216,00*0,8 = 11372,80 грн.

Оскільки, позивачем не заявлено жодних вимог до відповідача Харківської міської ради, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 в розмірі 11372,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 258-260, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 8/15 (вісім п`ятнадцятих) часток квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувати 8/15 (вісім п`ятнадцятих) часток квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 11372 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.07.2025.

Сторони за первісним позовом:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 ;

Відповідач-1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 ;

Відповідач-2: Харківська міська рада, , місцезнаходження м. Харків, пл. Конституції, буд. 7.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 55.

Сторони за зустрічним позовом:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 ;

Відповідач-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 ;

Відповідач-2: Харківська міська рада, , місцезнаходження м. Харків, пл. Конституції, буд. 7.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 55.

Суддя Л.Г. Проценко