Справа № 466/4409/25
Провадження № 2/466/2181/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з - Пукшина А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс» про відшкодування шкоди,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Василик Ю.М.,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , третя особа - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс», , та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 40 900 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди, та вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.04.2024 року на вул.Шевченка, 111-А у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Subaru autback» д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_3 ) під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та автомобіля марки «Kia Rio» д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є позивач ОСОБА_1 .

Оскільки, обидва транспортні засоби були застрахованими, зазнали механічних пошкоджень, ДТП відбулося без потерпілих, ОСОБА_2 визнав свою вину, то сторони домовились про складення Європротоколу на місці події.

Впродовж передбаченого законом строку позивач звернулася із повідомленням та заявою про відшкодування шкоди до страховика третьої особи ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Страхова компанія відкрила страхову справу, експерт оглянув пошкоджений автомобіль та склав Акт огляду транспортного засобу із фото фіксацією. Відповідно до Ремонтної калькуляції №24-0995511 від 31.05.2024 про визначення вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу становить 22 000 грн.

Проте, коли позивач звернулася до автосервісу їй було нараховано значно більшу суму у розмірі 58 129, 00 грн., що підтверджується розрахунком фактурою № від 28.05.2024 року. В подальшому витрати по відновленню транспортного засобу зросли до суми 62 900, 00 грн.

Тому, позивач звернулась до суду із даним позовом та просить такий задоволити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2025 року для розгляду справи визначено суддю Шевченківського районного суду м. Львова Невойта П.С.

Ухвалою від 13.05.2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Василик Ю.М. 30.06.2025 року подано відзив, у якому заперечує задоволення позовних вимог. Мотивує це тим, що оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 була застрахована у третьої особи, то обов`язок відшкодовувати шкоду позивачу покладається на неї.

03.07.2025 року від третьої особи ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» надійшли письмові пояснення. Зі змісту останніх вбачається, що позивач та страховик - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Позивач погодилася із визначеним страховиком розміром страхового відшкодування, будь-яких заперечень з даного приводу не висловлювала, а ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виконала свій обов`язок у повному обсязі.

Наголошує, що у разі погодження та виплати власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу заподіяної шкоди, вдруге здійснення виплат (доплат) Законом не передбачено. Відтак, третя особа при вирішенні даного пору покладається на розсуд суду та просить розглядати справу за її відсутності.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.07.2025 року, позивач ОСОБА_1 надала пояснення, підтримала доводи, які викладені у позовній заяві та просила задоволити таку.

Представник відповідача адвокат Василик Ю.М. позов заперечила, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 11.04.2024 року, приблизно, о 17.15 год. на вул. Шевченка,111-А у м. Львові мало місце зіткнення автомобіля позивачки марки «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під її керуванням, який отримав механічні пошкодження, та автомобіля марки «Subaru Outbak», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , під керуванням ОСОБА_2 .

Учасники дорожньо-транспортної пригоди дійшли згоди щодо складання Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), оскільки ОСОБА_2 вину в описаній вище ДТП визнав, водії ТЗ не постраждали, а транспортні засоби зазнали незначних механічних пошкоджень.

Згідно з пунктом 5 Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, затвердженої Протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 11.08.2011 р. №274/2011, у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти Повідомлення. У такому разі водії транспортних засобів після складення Повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про її настання.

Складання європротоколу на місці можливе за наявності таких умов: відсутність травмованих серед людей; наявність в обох водіїв не більше 2-х транспортних засобів чинного поліса страхування; відсутність ознак алкогольного сп`яніння в обох водіїв; досягнення згоди водіями щодо того, хто винний в даній події. У разі невиконання хоча б однієї з зазначених умов, виклик відповідного підрозділу Національної поліції для оформлення ДТП є обов`язковим.

Ліміт відповідальності страхової компанії при умові складання європротоколу 50 тисяч гривень (до 01.07.2022р.), з 01.07.2022р. 80 тисяч гривень, зміни встановлені постановою Правління Національного банку від 30.05.2022 №108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

ОСОБА_2 вину в ДТП визнав, про що вказав у Європротоколі, а 12.04.2024 - власник автомобіля марки «Subaru Outbak», ОСОБА_4 надала страховій компанії ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс» пояснення страхувальника про обставини страхової події із долученням страхового полісу, паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, свій екземпляр європротоколу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, водійське посвідчення водія, фото з місця ДТП.

ОСОБА_4 уклала договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс» від 04.04.2024 поліс № ЕР-220188527. Страховик є діючим членом МТСБУ. На момент ДТП 11.04.2024 року за участю машини автомобіля «Subaru Outbak», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , цивільна відповідальність останньої була застрахована.

У відповідності до укладеного договору, передбачена компенсація за шкоду, заподіяну транспортним засобом іншому учаснику дорожнього руху в розмірі 160 000,00 грн. на одного потерпілого. За договором розмір Франшизи «0», що означає повну компенсацію збитків за рахунок страхової компанії.

Страховик виплачує страхове відшкодування у розмірі прямого реального збитку, що встановлений для розрахунку розміру шкоди за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, з метою визначення вартості завданого збитку, 17.04.2024 року експерт страхової компанії ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс» здійснив виїзд до пошкодженого автомобіля «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_4 , оглянув його та склав: Акт огляду транспортного засобу, де відобразив наявні механічні ушкодження ТЗ, який підписала позивач, зробив фото ушкоджень ТЗ. Жодних застережень у позивача до складеного документу не було.

Надалі, 31.05.2024 страховою компанією було складено Ремонтну калькуляцію ТЗ позивача № 24-0995511 від 31.05.2024 про визначення вартості (розміру) збитків.

Відповідно до Ремонтної калькуляції № 24-0995511 від 31.05.2024 про визначення вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу позивачки, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_4 , (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 22 136,34 грн. У подальшому позивач та страховик досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, про що 03.06.2024 ОСОБА_1 подала до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс» заяву про страхове відшкодування в розмірі 22 000, 00 грн. і вже 21.06.2024 року їй ці кошти сплачено.

Розрахунок страховика фактично є невід`ємною частиною договору між страховиком і потерпілим, який визначає розмір погодженої ними страхової виплати, на якого теж розповсюджується поняття презумпції правомірності.

На той час, як вбачається із долучених до позовної заяви позивачкою Рахунків-фактури № від 28.05.2024, остання володіла інформацією щодо можливої вартості ремонту належного їй ТЗ у розмірі - 58 129,00 грн. з ПДВ.

Відтак, якщо позивач не погоджується із сумою виплати, запропонованою страховою, він про це повідомляє письмово страхову компанію та вчиняє дії щодо встановлення вартості фактичних збитків. Відмова страхової компанії у виплаті різниці між реальною вартістю ремонту та виплаченої страхової суми є підставою для звернення до суду за захистом своїх прав. Відтак, позивач підписала заяву про те, що вона погодилася із визначеним страховиком розміром страхового відшкодування, будь яких заперечень щодо розміру страхового відшкодування не висловлювала, не наполягала на проведенні додаткової оцінки чи експертизи пошкодженого автомобіля, а тому її воля була направлена та отримання страхового відшкодування саме в розмірі, визначеному страховиком.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України Заява позивача від 03.06.2024 про страхове відшкодування, є правочином, тобто дією спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно із ч.1 ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності). З огляду на презумпцію правомірності правочину, він вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок його укладення, підлягають виконанню. Відповідач не є стороною цього правочину.

За вимогами ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 1188 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини…Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). При цьому, згідно зі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п.6 Постанови.

Отже, право позивача звернутися до винної особи відповідача, щодо стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) лише у разі, коли фактичний розмір шкоди перевищував би ліміт відповідальності страховика - 80 000, 00 грн. за Європротоколом. У постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц містяться висновки щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність: «Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування».

Позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження оплати витрат на ремонт автомобіля у зазначеному нею розмірі, лише товарний чек від 20.11.2024 №б/н щодо видачі товару на загальну суму 31 900, 00 грн., Акт № про здачу-приймання виконаних робіт, без дати, та Рахунок № від 10.11.2024, які видано ФОП ОСОБА_5 .

Так, рахунок за своїм призначенням не є первинним бухгалтерським документом - не фіксує жодної господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Акт № про здачу-приймання виконаних робіт замовником не підписаний.

У ч. 1-5 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Для стягнення моральної шкоди власникові автомобіля внаслідок ДТП необхідне документальне доведення факту фізичного болю та/чи душевних страждань через ушкодження здоров`я чи у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього або у зв`язку із знищенням чи пошкодженням автомобіля та причинно наслідкового зв`язку болю чи страждань саме з ДТП.

Відповідач не був учасником договору між позивачкою і страховиком щодо погодженого між ними розміру страхового відшкодування та підписання позивачкою відповідної заяви.

Таким чином, позивачкою будь-яких доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди позивачем не надано, у зв`язку з чим у стягненні моральної шкоди слід відмовити.

Згідно положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з положенням ч.ч. 4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючисьст. 4, 5, 10, 13, 19, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс» про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс», , юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44.

Дата складення повного судового рішення 23.07.2025 року.

Суддя П. С. Невойт