ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6896/25 Справа № 179/1924/23 Суддя у 1-й інстанції - Чорна А. О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Магдалинівський маслозавод» про скасування державної реєстрації додаткових угод по договорам оренди земельних ділянок,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Живоглядова Уляна Сергіївна,

на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

На розгляді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Магдалинівський маслозавод» про скасування державної реєстрації додаткових угод по договорам оренди земельних ділянок, провадження у якій відкрито судом 14 листопада 2023 року.

17.03.2025 на адресу суду надійшла заява від представника позивача, про зміну предмету позову, відповідно до якої просить суд усунути перешкоди у користуванні належними ОСОБА_1 земельними ділянками шляхом повернення їх власнику із незаконного користування КП «Магдалинівський маслозавод».

У підготовчому судовому засіданні представник позивача та позивач просили прийняти заяву про зміну предмету позову до розгляду, вважають, що після закінчення терміну дії договорів №№ 62,63,64 від 05.11.2013 відповідач користується земельними ділянками позивача без належних правових підстав.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року в прийнятті заяви представника позивача адвоката Живоглядової Уляни Сергіївни про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Магдалинівський маслозавод» про скасування державної реєстрації додаткових угод по договорам оренди земельних ділянок відмовлено та повернуто її заявнику.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

19.05.2024 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Живоглядова Уляна Сергіївна надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування ухвали Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що заява від 17.03.2025 року про зміну предмету позову не суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, оскільки зазначеною заявою було змінено виключно предмет позову, а сам позов було лише доповнено новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Живоглядова У.С., оскаржується ухвала Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року про повернення заяви, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

Звертаючись в листопаді 2023 року з позовною заявою до суду, позивач просив скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно додаткової угоди № 62 від 05.11.2023 оренди земельної ділянки, площею 7,2600 га, кадастровий номер :01:001:0239, укладену 04.01.2021 між ОСОБА_2 та КП «Магдалинівський маслозавод». Скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно додаткової угоди № 63 від 05.11.2023 оренди земельної ділянки, площею 3,0600 га, кадастровий номер :01:001:0345, укладену 04.01.2021 між ОСОБА_2 та КП «Магдалинівський маслозавод». Скасувати рішення про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно додаткової угоди № 64 від 05.11.2023 оренди земельної ділянки, площею 4,3900 га, кадастровий номер :01:001:0346, укладену 04.01.2021 між ОСОБА_2 та КП «Магдалинівський маслозавод».

Тобто, предметом розгляду цивільної справи є скасування державної реєстрації додаткових угод до договорів № 62, № 63, № 64 оренди земельних ділянок, укладених 04.01.2021 року між КП «Магдалинівський маслозавод» та ОСОБА_2 .

Підставами звернення до суду із вказаним вище предметом позивачем було зазначено, що в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до позивача ОСОБА_1 перейшло право власності на спірні земельні ділянки. Земельні ділянки на підставі договорів оренди від 05.11.2013 перебувають у користуванні відповідача. Реєстрація додаткових угод від 2021 року до договорів оренди земельних ділянок №№ 62-64 від 05.11.2013, якими строк дії оренди земельних ділянок продовжено до 05.11.2041, ОСОБА_2 не підписувалися, а відтак вважаються такими, що не укладені та порушують права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю земельними ділянками, після закінчення строку дії договорів оренди, визначеного додатковою угодою № 62 та № 63 від 02.10.2015, тобто до 24.01.2024, щодо укладання яких саме ОСОБА_2 позивач не заперечує. Позивач вважає додаткові угоди від 2021 до договорів оренди земельних ділянок №№ 62-64 від 05.11.2013 незаконними. Враховуючи, що ще не закінчився строк дії договорів оренди земельних ділянок, визначений додатковими угодами від 02.10.2015 до договорів №№ 62-63 від 05.11.2013, після скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень спірних додаткових угод від 04.01.2021, відповідні права за договорами оренди №№ 62-63 повертаються у стан, що існував до державної реєстрації спірних угод, тобто строк дії договору завершиться 24.01.2024.

Згідно заяви про зміну предмету позову, поданої до суду 17.03.2015, представник позивача просить усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 7,2600 га, кадастровий номер :01:001:0239, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення її власнику із незаконного користування КП «Магдалинівський маслозавод». Усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 3,0600 га, кадастровий номер :01:001:0345, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення її власнику із незаконного користування КП «Магдалинівський маслозавод». Усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 4,3900 га, кадастровий номер :01:001:0346, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення її власнику із незаконного користування КП «Магдалинівський маслозавод».

Як підставами звернення із вказаним предметом до суду представник зазначає, що в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до позивача ОСОБА_1 перейшло право власності на спірні земельні ділянки. Земельні ділянки на підставі договорів оренди від 05.11.2013 перебувають у користуванні відповідача. У 2021 році була проведена реєстрація додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок №№ 62-64 від 05.11.2013, якими строк дії оренди земельних ділянок продовжено до 05.11.2041. 24.01.2024 закінчився строк дії додаткових угод, укладених 02.10.2015 ОСОБА_2 та КП «Магдалинівський маслозавод», якими було продовжено строк дії договорів №№ 62, 63, 64 від 05.11.2013 по передачі в оренду відповідачеві земельних ділянок, що належали ОСОБА_2 . Після закінчення 24.01.2024 терміну дії договорів №№ 62, 63, 64 від 05.11.2015 відповідач користується земельними ділянками позивача без належних правових підстав. Відтак позивач, як власник, позбавлений можливості вільно користуватися і розпоряджатися належними йому земельними ділянками і має право у відповідності до ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном шляхом подання, як неволодіючий власник, негаторного позову до володіючого невласника, яким є КП «Магдалинівський маслозавод».

Отже, вивчивши і дослідивши редакцію первісного позову поданого 08.11.2023 та заяву сторони позивача від 17.03.2025 про зміну предмету позову суд вбачає, що за останніми змінено не лише предмет позову, а і його підстави; викладено нові обґрунтування та обставини, змінені позовні вимоги, визначено нові правові підстави позовних вимог.

Отже, суд вбачає, що у заяві від 17.03.2025 фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

Отже, суд вбачає, що у заяві про зміну предмету позову, що надійшла на адресу суду 17.03.2025 фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

За результатами викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті до розгляду та повернення заяви представника позивача ОСОБА_3 про зміну предмету позову, яка надійшла на адресу суду 17.03.2025.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Проте, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, оскільки суд першої інстанції допустив зайвий формалізм та дійшов помилкового висновку про повернення заяви, виходячи з того, що заява від 17.03.2025 року про зміну предмету позову не суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, оскільки зазначеною заявою було змінено виключно предмет позову, а сам позов було лише доповнено новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала про повернення заяви підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до постановлення ухвали про повернення заяви, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383 ЦПК України,, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Живоглядова Уляна Сергіївна задовольнити.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

м. Дніпро