ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3279/19
Провадження 2-з/362/10/25
У Х В А Л А

"25" липня 2025 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області заяву представника Обухівської окружної прокуратури Ламшиної Оксани Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Застугнянської сільської ради Васильківського району, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання недійсними рішення сільської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство», в якому просять визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його, захистивши право, визнати недійсним рішення Застугнянської сільської ради № 181-20-У від 25.04.2008 року в частині передачі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 земельних ділянок у приватну власність для будівництва, обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки: ОСОБА_1 - серії ЯЗ № 441270 від 14.11.2008 на земельну ділянку площею 0,20 га з кадастровим номером :02:006:0013; ОСОБА_2 - серії ЯЗ № 441492 на земельну ділянку площею 0,20 га з кадастровим номером :02:006:0014; ОСОБА_4 - серії ЯЗ № 445251 від 14.11.2008 року на земельну ділянку площею 0,20 га з кадастровим номером :02:006:0015; ОСОБА_10 - серії ЯЖ № 424587 від 08.07.2008 на земельну ділянку площею 0,20 га з кадастровим номером :02:006:0017, та скасувати їх державну реєстрацію, витребувати на користь держави у постійне користування Державного підприємства «Київське лісове господарство» з незаконного володіння: ОСОБА_1 - земельну ділянку площею 0,20 га з кадастровим номером :02:006:0013, ОСОБА_2 - земельну ділянку площею 0,20 га з кадастровим номером :02:006:0014, ОСОБА_4 - земельну ділянку площею 0,20 га з кадастровим номером :02:006:0015, ОСОБА_5 - земельну ділянку площею 0,20 га з кадастровим номером :02:006:0016, ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 0,20 га з кадастровим номером :02:006:0017, загальна вартість яких становить 51330,72 грн., що розташовані на території Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, за результатами розгляду справи стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області судовий збір за реквізитами: отримувач - прокуратура Київської області; код ЄДРПОУ - 02909996; банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ: МФО - 820172; рахунок отримувача - 5641.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (т. 1 а.с. 102-103).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т.2 а.с.177-178).

Через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява представника Обухівської окружної прокуратури Ламшиної О.О. про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:006:0013, площею 0,20 га, власником якої є ОСОБА_2 . Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянки з кадастровими номерами: :02:006:0014, площею 0,20 га, власником якої є ОСОБА_2 . Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянки з кадастровими номерами: :02:006:0015, площею 0,20 га, власником якої є ОСОБА_4 . Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянки з кадастровими номерами: :02:006:0016, площею 0,20 га, власником якої є ОСОБА_5 . Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:006:0017, :02:006:0012, площею 0,20 га кожна, власником яких є ОСОБА_3 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що рішенням Застугнянської сільської ради № 184-20-V від 25.04.2008 передано земельні ділянки в приватну власність: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 . На підставі вказаного рішення сільської ради Управлінням Держкомзему у Васильківському районі зареєстровано та видано державні акти на право власності вказаних осіб на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:006:0012, :02:006:0013, :02:006:0014, :02:006:0015, :02:006:0016, :02:006:0017. Згідно інформації ДП «Київське лісове господарство» № 02-02/964 від 06.12.2018 та № 02-02/122 від 11.02.2019 вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:006:0012, :02:006:0013, :02:006:0014, :02:006:0015, :02:006:0016, :02:006:0017 перебували у постійному користуванні Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство» квартал 38 виділ 5, 8 (згідно матеріалів лісовпорядкування 2003 року) та на даний час обліковуються на землях лісогосподарського призначення лісового фонду Васильківського лісництва в кварталі 38 виділа НОМЕР_1 , 25 (згідно матеріалів Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.07.2025 4 лісовпорядкування 2014 року). Вказане також підтверджується листами ВО «Укрдержліспроект» № 607 від 27.12.2018 та № 59 від 14.02.2019 та картографічними матеріалами із нанесеними межами кварталу 38 та його виділами Васильківського лісництва ДП «Київський лісгосп» згідно матеріалів лісовпорядкування 2003 року та 2014 року із зазначенням ділянок з кадастровими номерами :02:006:0012, :02:006:0013, :02:006:0014, :02:006:0015, :02:006:0016, :02:006:0017. ДП «Київське лісове господарство» не надавало погодження про можливість вилучення вищевказаних земельних ділянок лісогосподарського призначення в кварталі 38 Васильківського лісництва фізичним особам, що підтверджується листами ДП «Київське лісове господарство» за № 02-02/964 від 06.12.2018 та № 02-02/122 від 11.02.2019. Крім того, листами Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства № 04-48/2757 від 11.12.2018 та № 04-48/296 від 12.02.2019 проінформовано, що Управління не надавало погодження на вилучення та зміну цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення з кадастровими номерами :02:006:0012, :02:006:0013, :02:006:0014, :02:006:0015, :02:006:0016, :02:006:0017. Таким чином, рішенням Застугнянської сільської ради передано у власність земельні ділянки лісового фонду без згоди землекористувача, всупереч вимогам ч. 5 ст. 116, ч. 2, 3 ст. 149 Земельного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, на даний час виникла необхідність щодо вжиття заходів забезпечення позову у вказаній справі, шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки.

Обставини позовної заяви та долучені до неї докази безпосередньо вказують на наявність ризику відчуження спірних земельних ділянок, зокрема, враховуючи те, що первинними власниками вже продані спірні земельні ділянки іншим особам.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частин третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вичиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що Обухівська окружна прокуратура Київської області в інтересах держави в особі: Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом, в якому просять суд усунути перешкоди у здійсненні Київської обласної та по м. Києву управлінню лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення .

Тобто спір виник з приводу права користування земельними ділянками.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Дослідивши додані до заяви письмові докази, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Обухівська окружна прокуратура Київської області звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом в якому просить усунути перешкоди власнику державі в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення шляхом визнання недійсним рішення Застугнянської сільської ради № 181-20-У від 25.04.2008 року в частині передачі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 земельних ділянок у приватну власність для будівництва, обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки.

Оскільки, до суду подано позов із вимогами до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельними ділянками шляхом визнання недійсним рішень та скасування рішення про державну реєстрацію прав, тощо, суд приходить до висновку, що відповідачі мають реальну можливість розпорядитись належним їй нерухомим майном, у тому числі відчужити, з метою уникнення негативних наслідків у разі задоволення позовних вимог.

Отже, враховуючи зміст і суть позовних вимог, суд вважає, що накладення арешту на належні відповідачам вказані земельні ділянки буде достатнім для забезпечення позову та цілком співмірним із заявленими прокурором вимогами.

Одночасно, враховуючи застосований судом спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що ним буде цілком і в повній мірі досягнуто мети такого забезпечення.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відповідача, як того просить прокурор, може утруднити чи зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів Обухівської районної державної адміністрації, за захистом яких він звернувся до суду.

Натомість, суд вважає недоцільним забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії стосовно належних їм земельних ділянок щодо користування ними, а тому вважає накласти арешт без заборони користування земельними ділянками, оскільки арешт належних їм земельних ділянок буде достатнім для забезпечення даного позову.

За таких обставин, заява прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню в обсязі встановленому судом.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення суд зазначає наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладенням арешту та заборона може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 76-78, 149-159, 247, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника Обухівської окружної прокуратури Ламшиної Оксани Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером:02:006:0013, площею 0,20 га, власником якої є ОСОБА_1 , без заборони користування земельною ділянкою.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0014, площею 0,20 га, власником якої є ОСОБА_2 , без заборони користування земельною ділянкою.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0015, площею 0,20 га, власником якої є ОСОБА_4 , без заборони користування земельною ділянкою.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0016, площею 0,20 га, власником якої є ОСОБА_5 , без заборони користування земельною ділянкою.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:006:0017, :02:006:0012, площею 0,20 га кожна, власником яких є ОСОБА_3 , без заборони користування земельною ділянкою.

Позивач: Обухівська окружна прокуратура, адреса: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Володимира Чаплінського, 7, в інтересах Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського, Державного підприємства «Київське лісове господарство» господарства (адреса: 03115, м. Київ, вул. Святошинська 30, ).

Відповідач: Застугнянська сільська рада, код , місце знаходження: 08628, Київська обл., Васильківський р-н, с. Червоне, вул. Васильківська, буд. 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса можливого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса можливого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса можливого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_8 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_10 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_10 .

Відповідач: ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_11 .

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення рішення до виконання - протягом трьох років.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко