КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 376/367/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9905/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Тарана Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 27 лютого 2025 року у складі судді Батовріної І.Г.,

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 164 147 грн 50 коп, а також судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 27 лютого 2023 року було укладено договір позики № 5243942, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Товариство умови кредитного договору виконало та надало позичальнику кошти, які останній мав повернути, проте свої зобов`язання не виконав.

13 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 13-07/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача.

Внаслідок не виконання зобов`язання відповідачем, утворилась заборгованість за договором позики № 5243942 від 27 лютого 2023 року, яка становить 21 120 грн та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7 000 грн та суми заборгованості за процентами за користування позикою в розмірі 14 120 грн.

21 лютого 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 33177-02/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Товариство умови кредитного договору виконало та надало позичальнику кошти, які останній мав повернути, проте свої зобов`язання не виконав.

26 вересня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 26092023, відповідно до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26092023 від 26 вересня 2023 укладеного між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 33177-02/2023.

Внаслідок не виконання зобов`язання відповідачем, утворилась заборгованість за кредитним договором № 33177-02/2023 від 21.02.2023 р., яка становить 58 489 грн. та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 15 000 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 43 489 грн.

25 лютого 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 41245-02/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Товариство умови кредитного договору виконало та надало позичальнику кошти, які останній мав повернути, проте свої зобов`язання не виконав.

03 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар файненс груп» було укладено договір факторингу № 3072023 відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступив ТОВ «Стар файненс груп» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників

27 жовтня 2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27102023, відповідно до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27102023 від 27 жовтня 2023 року укладеного між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 41245-02/2023.

Внаслідок не виконання зобов`язання відповідачем, утворилась заборгованість за кредитним договором № 41245-02/2023 від 25.02.2023 р., яка становить 44 069 грн та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 11 300 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 32 769 грн

22 лютого 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6393194, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Товариство умови кредитного договору виконало та надало позичальнику кошти, які останній мав повернути, проте свої зобов`язання не виконав.

24 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24112023, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24112023 від 24 листопада 2023 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6393194.

Внаслідок не виконання зобов`язання відповідачем, утворилась заборгованість за кредитним договором № 6393194 від 22 лютого 2023 року, яка становить 40 469 грн 50 коп та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 14 500 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 25 969 грн 50 коп.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 27 лютого 2025 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у загальному розмірі 120 078 грн 50 коп, та яка складається з:

- заборгованості за договором № 5243942 від 27 лютого 2023 року у розмірі 21 120 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7 000 грн та сума заборгованості за процентами за користування позикою в розмірі 14 120 грн;

- заборгованості за договором № 33177-02/2023 від 21 лютого 2023 року у розмірі 58 489 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 15 000 грн та сума заборгованості за відсотками в розмірі 43 489 грн;

- заборгованості за договором № 6393194 від 22 лютого 2023 року у розмірі 40 469 грн 50 коп з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 14 500 грн та сума заборгованості за відсотками в розмірі 25 969 грн 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 213 грн.

В апеляційній скарзі адвокат Таран О.В. в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Сквирського районного суду Київської області від 27 лютого 2025 року в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що враховуючи факт підписання договору №5243942 зі сторони ТОВ «МАНІФОЮ» директором Кузьміновим О.В. кваліфікованим електронним підписом, зі сторони ОСОБА_1 цей договір мав би бути так само підписаним саме електронним підписом, а не електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

В той же час, якщо зі сторони ОСОБА_1 цей договір був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то зі сторони ТОВ «МАНІФОЮ» він мав би бути підписаний або ж так само електронним підписом одноразовим ідентифікатором, або ж аналогом власноручного підпису.

Вказує, що договір № 5243942 не був підписаний обома сторонами у визначений законодавством України спосіб, що свідчить про недосягнення ними згоди щодо усіх істотних умов цього договору, наявності у них наміру та волевиявлення на його укладення, а відтак, і про його неукладеність.

Крім того, договір №6393194 про надання споживчого кредиту від 22 лютого 2023 року так само не був підписаний обома сторонами у визначений законодавством України спосіб, що свідчить про недосягнення ними згоди щодо усіх істотних умов цього договору, наявності у них наміру та волевиявлення на його укладення, а відтак, і про його неукладеність.

Посилається на те, що жодних доказів того, що ОСОБА_1 створював особисті кабінети на веб-сайтах ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що він виявляв намір укласти вищевказані договори, що йому взагалі направлялися одноразові ідентифікатори, зокрема, на номер телефону НОМЕР_1 , з чого можна було б встановити, що «І50996», «А4383» та «Ш8018» є саме одноразовими ідентифікаторами (а не звичайним набором букв та цифр), які направлялися саме йому і що саме ці ідентифікатори мали бути використані ним для підписання саме цих договорів, матеріали справи не містять.

Скаржник звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, того, що номер телефону НОМЕР_1 взагалі належить йому, тоді як під час розгляду справи у суді першої інстанції представник відповідача неодноразово наголошував на тому, що номер телефону НОМЕР_1 (який зазначений у кожному з вищевказаних договорів) не має жодного відношення до ОСОБА_1 .

Вказує, що позивачем не було доведено факту підписання вищевказаних договорів саме одноразовими ідентифікаторами і саме відповідачем, тоді як останній не мав змоги спростувати дану обставину будь-якими доказами, оскільки вони не існують.

Окрім цього, разом із позовною заявою позивачем було надано витяги з реєстру боржників до відповідних договорів факторингу, засвідчені виключно представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», і на виконання ухвали суду першої інстанції від 29 липня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало не оригінали відповідних реєстрів, а виключно їх паперові копії з приховуванням окремих частин цього документа.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судовому засіданні адвокат Таран О.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. У додаткових поясненнях представник просив судові засідання проводити без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Убачається, що рішення суду оскаржується в частині задоволених вимог, а тому в решті не переглядається.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст. ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" прописано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Зі справи убачається, що між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 27 лютого 2023 року укладено договір позики № 5243942, який підписано останнім шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором j50996, а ТОВ «Маніфою» підписало вказані документи шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису (а.с. 10-14 т. 1).

За умовами договору ТОВ «Маніфою» надало відповідачу грошові кошти в сумі 7 000 грн строком на 80 днів, тобто до 18 травня 2023 року, акційна процентна ставка, фіксована - 1,54000% на день, базова процентна ставка, фіксована 2,20000 %, основна процентна ставка, фіксована 3,00000 % на день.

Відповідно до п. 2.5 договору позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_2 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті.

Окрім того шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором z35309 відповідач підписав паспорт позики (а.с. 19-21 т. 1).

Відповідно до довідки № 2782_47 від 06 лютого 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/05-05 від 08 липня 2020 року, 27 лютого 2023 року о 17:02:32 здійснено переказ коштів на платіжну картку клієнта на суму 7 000 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 206248914 (а.с. 165 т. 1).

13 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 13-07/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача (а.с. 22-24, 221-225 т. 1).

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 13-07/2023 від 13 липня 2023 року укладеного між ТОВ «Маніфою» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 21 120 грн (а.с. 227-228 т. 1).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 5243942 від 27 лютого 2023 року станом на 13 липня 2023 року непогашена заборгованість становить 21 120 грн та складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7 000 грн та суми заборгованості за процентами за користування позикою в розмірі 14 120 грн (а.с. 166, 257 т. 1).

21 лютого 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 33177-02/2023 (а.с. 32-35 т. 1).

За умовами договору ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 грн строком на 25 днів, тобто до 17 березня 2023 року, процентна ставка 1,00 % в день, 365,0 % річних (а.с. 32 т. 1).

Договір про надання фінансового кредиту № 33177-02/2023 від 21 лютого 2023 року було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором W8018. Шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором BNN789 договір був підписаний ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (а.с. 35 т. 1).

Також відповідач, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором W8018, підписав додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 33177-02/2023 від 21 лютого 2023 року, у якому міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 36 на звороті т. 1).

Відповідно до довідки № 2919_28 від 26.04.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-150920 від 15 вересня 2020 року, 21 лютого 2023 року о 09:10:14 здійснено переказ коштів на платіжну картку клієнта на суму 15 000 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 204442237 (а.с. 133 т. 1).

Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» змінило свої найменування на ТОВ «Інвеструм Груп». Запис про зміну найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвеструм Груп», внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31 липня 2023 року (а.с. 48 т. 1).

26 вересня2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 26092023, відповідно до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників (а.с. 39-40, 230-234 т.1).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 26092023 від 26.09.2023 року ТОВ «Інвеструм Груп» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників кількістю 3291 (а.с. 41 т. 1).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 26092023 від 26 вересня 2023 року укладеного між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 58 489 грн (а.с. 236-237 т. 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 33177-02/2023 від 21 лютого 2023 року непогашена заборгованість становить 58 489 грн та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 15 000 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 43 489 грн (а.с. 134-137 т. 1).

25 лютого 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 41245-02/2023 (а.с. 49-52 т. 1).

За умовами договору ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало відповідачу грошові кошти в сумі 11 300 грн строком на 25 днів, тобто до 21 березня 2023 року, процентна ставка 2,50 % в день, 912,5,0 % річних (а.с. 49 т. 1).

Договір про надання фінансового кредиту № 41245-02/2023 від 25 лютого 2023 року було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором W6175. Шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором ZEC789 договір був підписаний ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (а.с. 32 т. 1).

Також відповідач шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором W6175, підписав додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 41245-02/2023 від 25 лютого 2023 року, у якому міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 53 на звороті т. 1).

Відповідно до довідки № 2919_05 від 05 лютого 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-150920 від 15 вересня 2020 року, 25 лютого 2023 року о 20:35:15 здійснено переказ коштів на платіжну картку клієнта на суму 11 300 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 205859388 (а.с. 139 т. 1).

03 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ "Стар файненс груп" було укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступив ТОВ "Стар файненс груп" право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників (а.с. 57-59 т. 1).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало, а ТОВ "Стар файненс груп" прийняло реєстр боржників (а.с. 59 т. 1).

27 жовтня 2023 року між ТОВ "Стар файненс груп" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27102023, відповідно до умов якого ТОВ "Стар файненс груп" відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників (а.с. 60-61, 239-243 т. 1).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 27102023 від 27 жовтня 2023 року ТОВ "Стар файненс груп" передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників кількістю 5722 (а.с. 244 т. 1).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27102023 від 27 жовтня 2023 року укладеного між ТОВ "Стар файненс груп" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 44 069 грн (а.с. 245-246 т. 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 41245-02/2023 від 25 лютого 2023 року непогашена заборгованість становить 44 069 грн та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 11 300 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 32 769 грн (а.с. 140-143 т.1).

22 лютого 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 6393194 про надання споживчого кредиту (а.с. 68-72 т. 1).

За умовами договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу грошові кошти в сумі 14 500 грн строком на 360 днів, стандартна ставка 1,99 % в день, знижена процентна ставка 1,393 % (а.с. 68-72 т. 1).

Договір № 6393194 про надання споживчого кредиту від 22 лютого 2023 року було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором A4383. ТОВ «Авентус Україна» підписало вказаний договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства - директора Довгаль В.В. (а.с. 72 на звороті т. 1).

Також відповідач шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором A4383, підписав додаток № 1 до № 6393194 про надання споживчого кредиту від 22 лютого 2023 року, у якому міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 73 т. 1).

Відповідно до довідки № 20231129-2 від 29 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Пейтек Україна» укладено договір на переказ грошових коштів № 160222-1 від 16 лютого 2022 року. 22 лютого 2023 року о 11:10:10 здійснено переказ коштів на платіжну картку клієнта на суму 14 500,00 грн., маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - 6ed92ble-4e47-4f6b-96ba-9a46cla173e6, номер транзакції в системі ТОВ «Авентус Україна» - 34107048 (а.с. 145-148 т. 1).

24 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 24112023, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних Реєстрах боржників (а.с. 74-76, 248-252 т. 1).

Відповідно до акту прийому - передачі реєстру боржників до договору факторингу № 24112023 від 24 листопада 2023 року ТОВ «Авентус Україна» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників (а.с. 77 т. 1).

Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 24112023 від 24 листопада 2023 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 40 469 грн 50 коп (а.с. 254-255 т. 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 6393194 від 22 лютого 2023 року непогашена заборгованість становить 40 469 грн 50 коп та складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 14 500 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 25 969 грн 50 коп (а.с. 149-163 т. 1).

Вирішуючи спір, районний суд виходив з того, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар файненс груп» за договором факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року, оскільки до позовної заяви не додано копії відповідних Реєстрів прав вимоги, з яких можна було б встановити, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало ТОВ «Стар файненс груп» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 41245-02/2023 від 25 лютого 2023 року та розмір такого права вимоги.

Вимоги позову щодо інших договорів районний суд вважав доведеними та задовольнив позов в цій частині.

З указаними висновками погоджується й апеляційна інстанція з наступних підстав.

Відповідно до договору позики № 5243942 від 27 лютого 2023 року (п. 9.1.), договору про надання фінансового кредиту № 33177-02/2023 від 21 лютого 2023 року (п. 6.1.), № 6393194 від 22 лютого 2023 року про надання споживчого кредиту (п. 9.6.), кожен окремо містить умови щодо їх укладення та те, що вони підписуються шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Отже, судом першої інстанції в оскаржуваній частині вірно встановлено, що вказані договори, позичальником було укладено в електронній формі та підписані відповідачем шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію".

Договори позики та кредиту є дійсними, у судовому порядку не оскаржувалися, відповідачем не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанції належних і допустимих доказів на спростування факту укладення вказаних вище договорів.

В апеляційній скарзі відповідач заперечує, щодо укладення договорів позики та кредиту, шляхом підписання їх одноразовим ідентифікатором, проте такі доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки за нормами ЗУ "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно не можливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано.

Відповідачем не надано належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його рахунки, або доказів того, що вказані у договорах рахунки йому не належать.

Заперечує скаржник й щодо того, що номер телефону - НОМЕР_1 , що зазначений у договорах йому не належить.

Між тим колегія суддів вважає, що вказаний довід апеляційної скарги є голослівним, до того ж, суд першої інстанції надав оцінку вказаній обставині й зазначив, що долучена довідка № SD-24-03955 від 12 квітня 2024 року видана ПрАТ «ВФ Україна» (а.с. 178, т. 1) не підтверджує та не спростовує, що мобільний номер телефону належить ОСОБА_1 .

Довідка лише містить інформацію про те, що оператор не володіє інформацією, кому належить цей номер, оскільки обслуговування здійснюється без реєстрації персональних даних. Інших доказів на підтвердження того, що номер телефону відповідачу не належить суду не надано.

Такий висновок суду є обґрунтованим й з яким погоджується апеляційна інстанція.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах визначених укладеними договорами і взяті на себе зобов`язання не виконав, нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка не сплачувалась ні новому, ні попередньому кредитору.

Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду щодо наявності підстав для стягнення заборгованості з відповідача не спростовують, рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування в оскаржуваній частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Тарана Олександра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 27 лютого 2025 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: