Справа №464/6708/24
пр № 2/464/619/25
У Х В А Л А

22 липня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в :

Адвокат Кравчук П.І. від імені та в інтересах позивача через електронний кабінет звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з вказаним позовом у порядку цивільного судочинства, в якому просить визнати за позивачем у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право у спільній сумісній власності на: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,7 кв.м, у розмірі частки 1/12 у спільній власності; будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 72,8 кв.м, у розмірі частки 1/3 у спільній власності; квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 73,5 кв.м, у розмірі частки 1/6 у спільній власності; нежитлове приміщення у підвалі літ.ССХХІV у будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 5,3 кв.м, у розмірі частки 1/6 у спільній власності; квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 44,8 кв.м, у розмірі частки 1/6 у спільній власності.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено суддю Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 07 листопада 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначення підготовчого засідання.

Під час підготовчого провадження представником позивача, який здійснює процесуальні права та обов`язки останнього (згідно з ордером повноваження адвоката не обмежуються) заявлено низку заяв/клопотань: залишення без розгляду частини позовних вимог; залучення співвідповідача ОСОБА_5 ; зміну предмета позову, які у судовому засіданні ним підтримано.

Інші учасники, будучи належним чином повідомлені про судове засідання, до суду не з`явилися, жодних клопотань не заявили, у зв`язку з чим на підставі ст.223 ЦПК України перешкод для розгляду справи не встановлено.

Як регламентовано ст.189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження, зокрема, є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 03 лютого 2023 року у справі № 683/1861/19 виснував, що суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті. Встановивши, що у підготовчому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суді, позивач заявив клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду, з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд залишає частину позовних вимог без розгляду з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

З огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову у відповідній частині без розгляду за заявою представника позивача. Підстав для відмови у такому не встановлено.

До того ж суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача ч.1 ст.51 ЦПК України.

У силу приписів ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові Великої Палати у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 657/1024/16-ц виснував, що у разі надходження до суду такої заяви суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, ст.16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Ооскільки положення частини третьої статті 49 ЦПК України виключають можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви у підготовчому засіданні, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити у прийнятті такої заяви та повернути заявникові. Водночас позивач не позбавлений прав звернутися до суду з новим позовом у встановленому законом порядку.

Первісними вимогами позивача є визнання у порядку спадкування права у спільній власності на квартиру. У заяві про зміну предмета позову сторона позивача просить уже визнати право на спадкування частки у праві власності на квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 , а також стягнути грошові компенсації за частки у спадковому майні у розмірі 816 479,81 грн і 761 281,88 грн та визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_6 .

Таким чином заява про зміну предмета позову є фактично є новим позовом, адже обґрунтована новими вимогами, які не заявлялися під час подачі позову, та спрямована на одночасну зміну підстав і предмета позову. Наведене зумовлює відмову у прийнятті такої заяви та повернення позивачу.

Оскільки залучення співвідповідача пов`язувалось заявою про зміну предмета позову, яка повернута позивачу, у зв`язку з чим залучення співвідповідача є недоцільним та підлягає відхиленню судом.

Керуючись ст.ст.258- 261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяви та клопотання сторони позивача задоволити частково.

Залишити без розгляду позовні вимоги про визнання за позивачем у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право у спільній сумісній власності на:

квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,7 кв.м, у розмірі частки 1/12 у спільній власності;

будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 72,8 кв.м, у розмірі частки 1/3 у спільній власності;

нежитлове приміщення у підвалі літ.ССХХІV у будинку АДРЕСА_4 , загальною площею 5,3 кв.м, у розмірі частки 1/6 у спільній власності.

Відмовити у прийнятті заяви про зміну предмета позову від 20 травня 2025 року та повернути таку позивачу.

Відмовити у клопотанні про залучення співвідповідача.

Продовжити в підготовчому засіданні перерву до 12 години 21 вересня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО