Номер провадження 2/754/5460/25
Справа №754/7718/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Донець Ю.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 14638 грн,

Стислий виклад позицій сторін

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за договором за кредитним договором № 00-9832346 від 26.06.2024

Представник Відповідача подав відзив на позов, в якому просив відмовити позові, оскільки:

1)відсутні реєстри боржників, тому не порушене право Позивача;

2)немає доказів укладання договору, доказів перерахування коштів;

3)відсутність доказів пролонгації договору та правових підстав для нарахування процентів за межами строку кредитування;

4)неспівмірність розміру судових витрат зі складністю справи.

КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

За клопотанням Позивача Суд витребував у АТ "ПУМБ" інформацію щодо належності Відповідачеві банківської картки та зарахування на його рахунок коштів.

Сторони в судове засідання не з`явилися. У позовній заяві та у відзиві на позовну заяву сторони заявили про розгляд справи без їх участі.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

26.06.2024 ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та Відповідач уклали договір кредитної лінії № 00-9832346 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 33928.

Кредитний договір був вчинений сторонами в електронній формі, яка відповідно до статті 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми.

За змістом п. 1.2 договору, сума кредитного ліміту складає 65000, 00 грн., тип кредиту кредитна лінія (безвідклична).

26.06.2024 ТОВ "МАКС КРЕДИТ" перерахувало грошові кошти в сумі 6500 грн на банківську карту Відповідача № НОМЕР_1 .

Зокрема, згідно з відомостями інформаційної довідки №1401/09 від 23.12.2024 року, виданої ТОВ "Платежі онлайн", та додатку до неї товариство як технологічний оператор платіжних послуг повідомило, що на сайті торговця через платіжний сервіс "Platon" проведено успішні транзакції "видача" на картковий рахунок НОМЕР_2 у розмірі 6500 грн.

Факт належності цієї картки Відповідачеві, належності йому номер телефону НОМЕР_3 , на який надсилався одноразовий персональний ідентифікатор, і зарахування коштів підтверджується відповіддю банка - емітента АТ "ПУМБ", що надана на запит суду (№ КНО-07.8.5/7775 БТ від 13.06.2025).

Отже Суд визнає доведеними Позивачем обставини укладання сторонами кредитного договору в електронній формі, яка відповідно до статті 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми, та отримання Відповідачем кредитних коштів у розмірі 6500 грн.

Згідно з п. 1.3, 1.4 договору строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту Кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) - 21 червня 2025 року згідно з пунктом 3.5 цього договору. Також Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 11 липня 2024р., та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). Дата повернення кредиту, Періодичні дата оплати процентів та дата сплати Комісії зазначаються в Графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 3.5 договору Позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії та повернути Суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме: 21 червня 2025р.

За графіком платежів Відповідач станом на 21.06.2025 мав сплатити на користь Кредитодавця 6500,00 грн суму кредиту, 33 491,25 грн (проценти з розрахунку 1413,75 грн кожні 15 днів, а також 975,00 грн комісію. Загальна сума виплати 40966,25 грн.

Відповідач не виконав зобов`язання за Кредитним договором, не сплатив суму кредиту, проценти та комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від Суми кредиту (пункт 1.6, 3.5). Суд ураховує. що частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Щодо наявності у Позивача порушеного права

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Предметом спору у вказаній справі є стягнення із Відповідача на користь Позивача, як нового кредитора, заборгованості за кредитним договором.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Суд встановив, що ТОВ "МАКС КРЕДИТ" відступило право вимоги до Відповідача на суму 14638,00 грн (в тому числі сума кредиту 7475,00 грн, 7163,00 грн проценти станом на 17.12.2024.

Факт відступлення права вимоги на користь Позивача підтверджується такими доказами: договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024, укладений між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та ТОВ "ФК "Онлайн ФІНАНС"; акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 17.12.2024 до цього Договору, який підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відповідно до Реєстру Боржників та є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 2.2. Договору); витяг з реєстру боржників про відступлення права вимоги на суму 14638,00 грн; договір факторингу № 020425-У від 02.04.2025, що укладений ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ"; акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 02.04.2025 (відповідно до пункту 1.2. Договору Факторингу перехід прав вимоги заборгованості до Боржників від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до Позивача відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників. Після чого Позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги, а також витягом з Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 020425-У від 02.04.2025, у якому зафіксовано, що від ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 14638,00 грн.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували презумпцію правомірності договорів факторингу. До Позивача, нового кредитора, перейшли права Первісного кредитора щодо права вимоги на суму 14638,00 грн.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Суд, оцінивши докази у справі, визнав заперечення представника Відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву, необґрунтованими, оскільки вони не підкріплені жодними доказами. Натомість, Позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, надав достатні та належні докази, що підтверджують факт укладення кредитного договору, перерахування коштів Відповідачу, невиконання ним своїх кредитних зобов`язань, а також факт відступлення права вимоги на користь Позивача.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на Відповідача.

Вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, тому з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Зокрема, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу і сформувала висновок, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (пункт 144 постанови від 26 червня 2024 рок у справі № 686/5757/23; пункт 188 постанови від 22 травня 2024 року у справі № 754/8750/19; пункт 119 постанови 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Також Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц, від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21).

За висновком Великої Палати Верховного Суду критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (пункт 189 постанови від 22 травня 2024 року у справі № 754/8750/19; пункт 145 постанови від 26 червня 2024 рок у справі № 686/5757/23; пункт 179 постанови від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження №12-14гс22) також зазначено, що:

"127. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

133. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

135. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

142. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

143. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

145. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

147. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо".

Отже, для того щоб суд визнав судові витрати такими, що підлягають відшкодуванню, вони повинні відповідати обом критеріям: бути реальними (фактично понесеними) та розумними (пропорційними). Суд, застосовуючи ці критерії, забезпечує справедливий розподіл судових витрат між сторонами і запобігає зловживанням з боку однієї зі сторін.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Позивач просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):

- договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року, що укладений між АБ "Тараненко та Партнери" та ТОВ "Юніт Капітал", відповідно до умов якого адвокатському бюро клієнт доручив надавати правничу. Метою представництва е захист прав та законних інтересів Клієнта, проведення необхідних процесуальних дiй для досягнення найбільш сприятливого результату у справі на користь Клiента.Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої' допомоги №07/04/25-02 вiд 07.04.2025 (додаток №1 до цього Договору);

- додаткова угода № 3 договору №07/04/25-02 від 07.04.2025 року;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 на суму 7000,00 грн, що включає складання позовної заяви (5000,00 грн); вивчення матеріалів справи: 1000,00 грн: підготовка адвокатського запиту (500,00 грн); підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування коштів: 500,00 грн. Всього 6 годин, 7000,00 грн;

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Представник Відповідача заявив клопотання про неспівмірність витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України).

У цій справі Суд, беручи до уваги ціну позову, що становить 14638,00 грн, вважає, що заявлений Позивачем розмір витрат (7000 грн) є не пропорційним до предмета спору та ціни позову, оскільки становить 47 % ціни позову.

Крім того, Суд не вбачає відповідності (дотримання вимог співмірності) між заявленими витратами та складністю справи. Цей спір кваліфікується як малозначний, розглядався за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Позовна заява відповідає типовій (шаблонній) формі в однотипних справах, її складання не вимагало від представника Позивача значних процесуальних зусиль чи глибокого аналізу чинного законодавства.

Беручи до уваги також значення справи для сторін, де Позивачем є фінансова компанія, а Відповідач - фізична особа, яка отримала кредит у розмірі 65000,00 грн, Суд виснував, що заявлені судові витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 7000,00 грн є надмірними та такими, що можуть створити необґрунтований тягар для Відповідача.

З огляду на ці обставини, обґрунтований та розумний розмір судових витрат на оплату послуг адвоката у цій справі не повинен перевищувати, на думку Суду, 4000,00 грн.

Такий розмір є достатнім для покриття мінімальних, але об`єктивно необхідних витрат Позивача на оплату послуг адвоката з підготовки типової позовної заяви, відповідає принципам пропорційності та розумності (27% від ціни позову), оскільки забезпечує справедливий баланс інтересів сторін, не обтяжуючи надмірно Відповідачку у справі незначної складності, яка не вимагала від представника Позивача значних процесуальних зусиль.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 142 частиною четвертою статті 206, статтями 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, ідентифікаційний код юридичної особи в ) заборгованість за кредитним договором № 00-9832346 від 26.06.2024 у розмірі 14 638,00 грн, яка складається з 7 475,00 грн заборгованості за тілом та комісія, 7 163,00 грн заборгованості за відсотками; 2422,40 грн - судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу - 4000,00 грн.

У відшкодуванні витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (сторони подали клопотання). Суд підписує повне рішення без його проголошення через неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи (частина четверта статті 268 ЦПК України), а датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) - 22 липня 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО