Справа № 603/228/25
Провадження №2-о/603/25/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Монастириська міська рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у якій просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 1,41 га, розташовану на території Горожанської сільської ради, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075049. Вказану спадщину у рівних частках вона прийняла разом із матір`ю ОСОБА_3 , оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом із батьком без реєстрації. Після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина на 1/2 вищевказаної земельної ділянки, яку вона прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із матір`ю без реєстрації. Звертає увагу на те, що після смерті батьків вона продовжила користуватися спадковим майном, включаючи речі домашнього вжитку, підтримувала у належному стані будинок та обробляла земельну ділянку. Проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропущення строку для прийняття спадищини, а також через відсутність доказів прийняття спадщини після смерті її батьків. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що встановлення вказаних фактів необхідне їй для оформлення спадкових прав, просить заяву задовольнити.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 21.05.2025 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та витребувано у Монастириської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заведено спадкові справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протокольною ухвалою суду від 24.06.2025 року задоволено клопотання представника заявника про допит свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І. Я. у судове засідання не з`явилися, проте адвокат Андрусенко І. Я. подав суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. У судовому засіданні від 24.06.2025 року представник заявника підтримав заяву ОСОБА_1 з мотивів, викладених у ній, а також пояснив, що ОСОБА_1 після виходу на пенсію, приблизно у 2005 році, разом із чоловіком переїхала проживати до своїх батьків у с. Горожанка, де проживає дотепер.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Монастириської міської ради. З обставинами, викладеними у заяві ОСОБА_1 , Монастириська міська рада погоджується та не заперечує проти задоволення заяви.

Суд установив такі обставини.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.06.1967 року ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області. Її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

26.07.1970 року ОСОБА_6 , 1950 р. н., і ОСОБА_7 одружилися, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 26.07.1970 року. Після одруження заявник змінила прізвище « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075049 від 21.05.2003 року ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 1,41 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,94 га, 0,42 га та 0.05 га з кадастровими номерами :01:001:0057, :01:001:0967 та :01:001:1909 відповідно.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 03.10.1988 року ОСОБА_2 також належав житловий будинок, розташований на АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 (батько заявника) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 17.12.2024 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 13.01.1999 року секретарем Горожанської сільської ради Томкевич Г. Й., яким заповів ОСОБА_1 належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та городом площею 1,05 га, що у с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, майновий та земельний паї у селянській спілці «Горожанка» згідно із сертифікатом ТР № 0126407, а також грошової заощадження з нарахованими процентами і компенсаціями.

Відповідно до довідки № 14 від 14.01.2025 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 разом із ним за вищевказаною адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 .

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 237/01-16 від 30.05.2025 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкової справи не заведено.

ОСОБА_3 (мати заявника) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 04.05.2011 року.

Відповідно до довідки № 13 від 14.01.2025 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження того, що ОСОБА_1 займалася похованням матері, до матеріалів справи долучено відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0402-8/29316 від 20.06.2025 року.

Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 237/01-16 від 30.05.2025 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкової справи не заведено.

Інформаційним листом завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 176/01-16 від 08.04.2025 року заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку з неподанням доказів прийняття спадщини.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка є односельчанкою ОСОБА_10 , надала суду показання, що ОСОБА_1 постійно доглядала батьків, оскільки її мати ОСОБА_3 була особою з інвалідністю ІІ групи (інвалідність з дитинства), а батько ОСОБА_2 хворів та не міг самостійно пересуватися. Після виходу на пенсію, приблизно у середині 2005 року, ОСОБА_1 разом із чоловіком переїхала з м. Івано-Франківськ у с. Горожанка, щоб допомагати матері здійснювати догляд за батьком. З того моменту ОСОБА_1 постійно проживала разом із батьками без реєстрації у с. Горожанка. Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявник продовжила проживати у будинку батьків.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою ОСОБА_1 , надала суду показання, що на момент смерті батька заявника ОСОБА_11 разом із ним проживала заявник ОСОБА_1 та її матір ОСОБА_12 . ОСОБА_1 також проживала з матір`ю на момент смерті останньої. Після смерті батьків ОСОБА_1 займалася їхнім похованням.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи із таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом, наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Водночас ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

У постанові від 07.06.2023 року (справа № 227/5018/21) Верховний Суд зауважив, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дають підставу зробити висновок, що заявник ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані юридичні факти породжують правові наслідки і від них залежить виникнення майнових прав у ОСОБА_1 , зокрема отримання спадщини після смерті батьків, а тому заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 259, 265, 273, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Монастириська міська рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Монастириська міська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова