Справа № 127/8322/25
Провадження № 2/127/1511/25
УХВАЛА

16 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

прокурора Лугової Г. А., представника позивача Шмігленко І. В., представника відповідача-адвоката Шевчук О. В., розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування земельної ділянки.

25 червня 2025 року через систему «Електронний суд» заступником керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради подано до суду заяву про зміну підстав позову, виклавши позов в новій редакції. При цьому зазначив, що заява подається зі зміненими підставами позову при збереженні первісних фактичних обставин та предмету позову, а також із врахуванням раніше наданих доказів.

Представника відповідача адвоката Шевчук О.В. заперечувала щодо прийняття заяви про зміну підстав позов, виклавши свої заперечення в письмовій формі. При цьому звертала увагу, посилаючись на постанову Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у справі №922/3960/23, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права, а тому, вважає, що заява не може бути прийнята судом.

Суд, з`ясувавши думку учасників справи, дослідивши позовну заяву, заяву про зміну підстав позову та заперечення на неї, виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ним випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду. Вказане відповідає позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 01 листопада 2021 року в справі № 405/3360/17.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, зокрема, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання та до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист (поновлення порушених чи оспорюваних) прав та інтересів, який складається із двох елементів, які визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) - предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в межах конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 16 травня 2024 в справі №990/29/24.

Верховний Суд у постанові від 22 липня 2021 року в справі №910/18389/20 зазначив, що зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

В свою чергу, за висновками Верховного Суду, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 та, зокрема у постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19, від 22 липня 2021 року по справі №910/18389/20.

Позивач, звертаючись до суду з вимогами до відповідача про витребування земельної ділянки, зазначає, що з 13 травня 2015 року спірна земельна ділянка ввійшла в межі м.Вінниці та з цієї дати розпорядження щодо неї здійснює Вінницька міська рада. Однак 21 травня 2015 року за заявою ОСОБА_4 відомості про право власності останнього на спірну земельну ділянку внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Лука - Мелешківської сільської ради Вінницької області від 19 травня 2015 року та витягу з Державного земельного кадастру від 19 травня 2015 року. Надалі вказана земельна ділянка була тричі продана та останнім її власником є відповідач ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що Лука - Мелешківська сільська рада Вінницької області не мала повноважень на розпорядження такою земельною ділянкою, остання вибула з комунальною власності поза волею власника, а тому є підстави для витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння останнього набувача (відповідача у справі) у комунальну власність Вінницької міської територіальної громади на підставі ст.388 ЦК України.

Звертаючись з заявою про зміну підстав позову, позивач зазначає, що заява подається зі зміненими підставами позову при збереженні первісних фактичних обставин та предмету позову, а також із врахуванням раніше наданих доказів. При цьому в своїй заяві відображає попередньо викладені фактичні обставини щодо вибуття земельної ділянки з власності міської територіальної громади, вказує на недобросовісність ОСОБА_1 та наявність підстав для витребування цієї ділянки у нього на підставі ст.387 ЦК України.

Тобто, зі змісту поданої заяви слідує, що позивач, не змінюючи первісних фактичних обставин, доповнив їх обставинами, якими обґрунтовується недобросовісність відповідача ОСОБА_1 та нормами матеріального права, що в свою чергу не є зміною підстав позову.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про зміну підстав позову.

Керуючись ст. 43, 49, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті заяви заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради про зміну підстав позову від 25 червня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 18.07.2025.

Суддя: