Справа № 344/6921/25
Провадження № 22-ц/4808/856/25
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Баркова В.М., Василишин Л.В.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудкомплект» адвоката Голуба Г.С., представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Рубцової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Рубцової Камілії Вячеславівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Рембудкомплект про стягнення заборгованості за договором,за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудкомплект» адвоката Голуба Григорія Степановича на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про вжиття заходів забезпечення позову,постановлену суддею Бабій О.М. 18 квітня 2025 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст заяви

У квітні 2025 року громадянка Федеративної республіки Німеччина ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рубцова К.В., звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «Рембудкомплект» (далі ТОВ «Рембудкомплект») про стягнення заборгованості за договором цільової безвідсоткової позики в іноземній валюті (а.с.1-5).

Одночасно подала заяву про забезпечення позову, яку обґрунтувала тим, що 20 червня 2014 року між нею та приватним акціонерним товариством «Рембудкомплект» (правонаступником якого є ТОВ «Рембудкомплект») укладено договір цільової безвідсоткової позики в іноземній валюті на суму 50 000 Євро. Мета надання позики поповнення обігових коштів для здійснення статутної діяльності позичальника. Строк користування позикою складає 5 календарних років, до 19.06.2019 року включно.

26 червня 2014 року договір безвідсоткової цільової позики в іноземній валюті від 20.06.2014 року (без номеру) зареєстровано в Управлінні Національного банку України в Івано-Франківській області за №294.

В подальшому на виконання умов договору позивачкою на користь ТОВ «Рембудкомплект» перераховано кошти, а саме: 04 липня 2014 року 750 Євро та 31 липня 2014 року 34 926,00 Євро. Таким чином, ТОВ «Рембудкомплект» отримало від громадянки Республіки Німеччина ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 35 576,00 Євро.

26.02.2025 року представником позивачки направлено Товариству претензію з приводу наявної заборгованості в розмірі 35 576,00 Євро з вимогою повернення коштів на користь ОСОБА_1 , на яку отримали відповідь про те, що дана претензія є необґрунтованою та вимагали ряд оригіналів документів. Станом на час подання позовної заяви сума позики не повернута.

Заява обґрунтована тим, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на майно є належним видом забезпечення. З огляду на характер правовідносин, що склалися між сторонами, а також на наявність ризиків господарської діяльності, що може виникнути у підприємства в будь-який момент, суттєвого розміру позовних вимог, вважає, що існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення майна, яке наявне у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі. При цьому вважає, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на майно, що застосовуються виключно в межах суми позову, не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності. А тому обрані заходи забезпечення позову є співмірними, відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності в частині накладення арешту в межах позовних вимог.

Просила накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальність «Рембудкомплект», а саме на:

- складські приміщення під літ.А, загальною площею 695,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- 39/1000 частки в адміністративно-виробничих будівлях загальною площею 6907,78 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , загальною вартістю 1 019 764,2 грн; (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 890736);

- адміністративно-виробничі приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальною вартістю 29 676,51 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12321987);

- складські приміщення за адресою АДРЕСА_1 загальною вартістю 126 395.95 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12321906) (а.с.33-35).

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2025 року заяву задоволено. Накладено арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальність «Рембудкомплект», а саме на:

- складські приміщення під літ.А, загальною площею 695,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- 39/1000 частки в адміністративно-виробничих будівлях загальною площею 6907,78 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , загальною вартістю 1 019 764,2 грн; (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 890736);

- адміністративно-виробничі приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальною вартістю 29 676,51 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12321987);

- складські приміщення за адресою АДРЕСА_1 загальною вартістю 126 395.95 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12321906) (а.с.41-43).

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудкомплект» адвокат Голуб Г.С. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її протиправність та таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що відповідач проти позовних вимог заперечує, із позовом не погоджується. Вважає, що такий позов є безпідставним та таким, що порушує права та законні інтереси відповідача, оскільки ТОВ «Рембудкомплект» не має жодних зобов`язань перед позивачем.

Крім того, про наявність даної справи відповідачу стало відомо 01 травня 2025 року, оскільки жодної кореспонденції із суду на адресу Товариства не надходило.

Так, адвокат повідомив відповідача про наявність у Єдиному державному реєстрі судових рішень оскаржуваної ухвали суду, а відповідач, у свою чергу, здійснив перевірку свого електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» та виявив оскаржувану ухвалу суду про вжиття заходів забезпечення позову. Просить скасувати ухвалу суду (а.с.67).

Позиція інших учасників справи

Представником ОСОБА_3 адвокатом Рубцовою К.В. подано відзив на апеляційну скаргу, яку вважають безпідставною та необґрунтованою. Зазначає, що незгода відповідача із фактично обґрунтуванням позовних вимог не є обставиною, з якою цивільний процесуальний закон пов`язує можливість чи неможливість застосування заходів забезпечення позову. Крім того, твердження відповідача про категоричну незгоду із позовом додатково доводять, що між сторонами виник спір, що є однією із умов вжиття заходів забезпечення позову.

Натомість, наведені відповідачем обґрунтування щодо скасування ухвали суду про забезпечення позову фактично зводяться до невизнання позовних вимог, оцінка яких належить до компетенції суду під час розгляду спору у даній справі.

З огляду на характер правовідносин, що склалися між сторонами, а також на наявність ризиків господарської діяльності, що може виникнути у Товариства у будь-який момент, суттєвого розміру позовних вимог вважає, що існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зменшення або зникнення майна, яке наявне у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін (а.с.91-93).

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши пояснення представника особи, яка подала апеляційну скаргу, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудкомплект» адвоката Голуба Г.С., представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Рубцової К.В., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи

У квітні 2025 року громадянка Федеративної республіки Німеччина ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рубцова К.В., звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «Рембудкомплект» (далі ТОВ «Рембудкомплект») про стягнення заборгованості за договором цільової безвідсоткової позики в іноземній валюті (а.с.1-5).

Згідно Договору безвідсоткової цільової позики в іноземній валюті від 20 червня 2014 року, укладеного між громадянкою Федеративної республіки Німеччина ОСОБА_1 (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальність «Рембудкомплект» (позичальник). Згідно умов Договору кредитор надав позичальнику безвідсоткову цільову позику в іноземній валюті в розмірі 50 000,00 Євро на умовах та в терміни, передбачені цим Договором (до 19 червня 2019 року) (а.с.9).

Позивачем долучено до матеріалів справи інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої Товариству з обмеженою відповідальність «Рембудкомплект» належать: складські приміщення під літ.А, загальною площею 695,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01); 39/1000 частки в адміністративно-виробничих будівлях загальною площею 6907,78 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , загальною вартістю 1 019 764,2 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 890736); адміністративно-виробничі приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальною вартістю 29676, 51 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12321987); складські приміщення за адресою АДРЕСА_1 загальною вартістю 126 395/95 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12321906) (а.с.36-37).

Одночасно із позовною заявою подана заява про забезпечення позову (а.с. (а.с.33-35)

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд під час вирішення питання про забезпечення позову і до ухвалення рішення по суті спору не може надавати оцінку доказам і його обґрунтованості.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений положеннями статті 153 ЦПК України, відповідно до частини 1 якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із співмірності заявлених вимог, а також з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2025 року громадянка Федеративної республіки Німеччина ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рубцова К.В., звернулася з позовом до ТОВ «Рембудкомплект» про стягнення заборгованості за договором цільової безвідсоткової позики в іноземній валюті у розмірі 35 676,00 Євро, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 1 676 772,00 грн.

Одночасно подала клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ТОВ «Рембудкомплект» нерухоме майно.

Клопотання обґрунтоване тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки наявні ризики господарської діяльності, що може виникнути у підприємства, а також з огляду на суттєвий розмір позовних вимог.

Відповідно до змісту позовної заяви предметом позову є спір щодо стягнення боргу за договором позики.

Виходячи із предмета спору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ненакладення арешту на належне Товариству майно до вирішення справи у разі задоволення позову може суттєво утруднити виконання рішення.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами існує реальний спір щодо зобов`язань за договором позики на суму 35 676,00 Євро, обраний спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно є співмірним із заявленими позовними вимогами, наявний зв`язок між обраним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також наявні підстави для висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ймовірне його відчуження, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд не в повній мірі з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а не обґрунтованості заявлених позовних вимог, яким суд дає оцінку при постановленні рішення по суті заявлених вимог.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, є відповідним змісту позовних вимог та зможе гарантувати реальне виконання рішення суду та ефективний захист прав як позивача так відповідача, не створює невиправданих обмежень відповідачу в його правах, а тому доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, суд відхиляє.

Сам по собі арешт майна не позбавляє ТОВ «Рембудкомплект» права на користування ним, а лише обмежує їх право розпорядження цим майном до вирішення спору по суті, що не заперечував представник апелянта у судовому засіданні, пояснивши, що відповідач має можливість користування майном, на яке накладено арешт.

Апеляційний суд не приймає поданий представником апелянта звіт про оцінку вартості нежитлових приміщень як недопустимий доказ, оскільки у ньому не зазначено, що він виконаний з метою подання до суду, він не є експертною оцінкою майна, оцінювач не вказав, що обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Судом не порушений порядок розгляду заяви про забезпечення позову, а доводи апелянта про неповідомлення його щодо такого розгляду є неприйнятними, оскільки частиною 1 статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

За даних обставин доводи апеляційної скарги про безпідставність задоволення заяви про забезпечення позову є необґрунтованиими, оскільки накалдення арешту на майно є тимчасовим заходом і спрямована на забезпечення прав позивачки до вирішення спору. Ці заходи забезпечення позову застосовані для гарантування виконання можливого рішення суду і є співмірними із предметом спору.

Крім того, відповідач не позбавлений можливості, подавши належні докази щодо неспівмірності вартості майна із заявленими вимогами, заявити про скасування або заміну заходів забезпечення позову суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було дотримано норми процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову, а тому ухвалу слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудкомплект» адвоката Голуба Григорія Степановича залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області про забезпечення позову від 18 квітня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді: І.О. Максюта

В.М. Барков

Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 10 липня 2025 року.