Справа № 681/622/25
Провадження № 2/681/451/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 липня 2025 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді Горгулько Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

21.05.2025 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (далі - Товариство) звернувся із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитними договорами, а також судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 23.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено договір про споживчий кредит №4433792, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит в розмірі 20000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

16.01.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» був укладений договір позики №-177428, відповідно до умов договору відповідачка отримала позику у розмірі 6000 грн, який зобов`язалася повернути в строк до 05.02.2022 та сплатити проценти за користування нею.

Проте, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 55991 грн.

Товариство 26.07.2024 уклало договір факторингу № 26-07/2024 з ТОВ «Мілоан», також 07.03.2024 за умовами якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за договором №4433792 укладеним з відповідачкою.

07.03.2023 було укладено договір №07/03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами яких позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за договором №-177428 укладеним з відповідачкою.

Посилаючись на те, що відповідачка, не виконала належним чином зобов`язання за договорами, порушує їх умови, просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами, а також судові витрати по справі.

22.05.2025 ухвалою судді Полонського районного суду відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідачці копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 12.05.2025 листом.

ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання судом направлено копію ухвали про відкриття провадження, однак згідно з відміткою відділення Укрпошти від 12.06.2025 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позов не подала.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

23.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №4433792, відповідно до умов якого позичальниця отримала кредит в розмірі 20000 грн. на строк 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Пунктом 1.5.2 договору передбачено, що проценти за користування кредитом становлять 7500 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишу кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п.1.4 договору про споживчий кредит № 3923636 від 14.01.2022 термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 22.01.2022.

Комісія за надання кредиту: 2000 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово (пункт 1.5.1 договору).

Згідно з п. 2.1 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

За змістом пункту 2.3.1.1 кредитного договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі Правила). Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору.

За пунктом 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

ОСОБА_1 підписала договір №34433792 від 23.12.2021 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором «R74834», що підтверджено наданою позивачем довідкою про ідентифікацію (а.с. 32).

Згідно з квитанції «Liqpay» від 23.12.2021 на платіжну карту НОМЕР_1 зараховані кошти в розмірі 20000 грн, призначення: згідно договору 4433792 (а.с. 32 зворот).

Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення до договору про споживчий кредит №4433792 від 23.12.2021 відповідачка здійснювала оплату по кредитному договору та пролонгацію договору; заборгованість за договором становить 43325 грн, з яких 18000 грн заборгованість за тілом кредиту, 23325 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 2000 грн заборгованість по комісії за надання кредиту (а.с.33).

26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату, а останній відступає право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань якого настав або виникне у майбутньому до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 45-50).

Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 26.07.2024 за договором факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Мілоан» реєстр боржників та набув права грошової вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит №4433792 в сумі 43325 грн (а.с. 50 зворот - 52).

За даними розрахунку заборгованості станом на 06.05.2025 заборгованість за договором про споживчий кредит №4433792 від 23.12.2021 не погашена та складає 43325 грн (а.с. 57).

16.01.2022 між ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №-177428, за яким позичальниці надано позику в сумі 6000 грн, строком на 20 днів до 05.02.2022. Згідно з умовами даного договору кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, з використанням реквізитів платіжної карти № НОМЕР_2 . Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором G3F6XYK2 (а.с. 20-26).

За користування, наданими за цим Договором, грошовими коштами у строк передбачений п.п. 2.3. цього Договору встановлюється процентна ставка у розмірі 666% річних (або 1.85 % за 1 (один) день користування грошовими коштами) (пункт 9.13 договору).

За даними інформаційної довідки Вих. №374/01 від 08.01.2025 ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція №34232-26685-72104 в сумі 6000 грн, 16.01.2022 на карту № НОМЕР_3 , переказ для позики -177428 (а.с. 37).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07.03.2023 загальна заборгованість за кредитним договором №-177428 становить 8220 грн (а.с. 38-42).

07.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07/03/23 відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо фінанс» за плату, а останній відступає право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань якого настав або виникне у майбутньому до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і заборгованість за договором позики №-177428 в сумі 8220 грн (а.с. 34-36, 43-44).

За даними розрахунку заборгованості станом на 18.02.2025 заборгованість за договором позики №-177428 від 16.01.2022 не погашена та складає 8220 грн (а.с. 55).

18.02.2025 між ТОВ «Факторинг партнерс» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-02/25, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Коллект центр» за плату, а останній відступає право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань якого настав або виникне у майбутньому до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 58-59).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 18.02.2025 за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-02/25 Товариство прийняло від ТОВ «Коллект центр» реєстр боржників та набув права грошової вимоги до відповідачки за договором позики №-177428 в сумі 12666 грн (а.с. 64-66).

За даними розрахунку заборгованості за період 18.02.2025-06.05.2025 заборгованість за договором позики №-177428 від 16.01.2022 не погашена та складає 12666 грн (а.с. 56).

Згідно з умовами вище наведених договорів відповідачка зобов`язалася повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами.

Також відповідно до умов зазначених договору факторингу та договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Факторинг партнерс» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідачки за вказаними кредитним договором та договором позики.

Перевіряючи правомірність пред`явлених позовних вимог суд виходить з такого.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно зі ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За положеннями ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на оформлені у встановленому порядку договори позики і кредиту та договори факторингу і відступлення прав вимоги, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, комісій та процентів за користування кредитними коштами з боржника.

Відповідачка своїх зобов`язань за договорами не виконала, кредитних коштів та процентів за користування ними не повернула.

Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні кредитних договорів досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договорів, які оформлені в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідачки суму заборгованості за договором про споживчий кредит №4433792 від 23.12.2021 у сумі 43325 грн, що складається з тіла кредиту 18000 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 23325 грн та з комісії в сумі 2000 грн, які нараховані відповідно до умов договору.

Водночас, позовні вимоги щодо договору позики №-177428 від 16.01.2022 підлягають частковому задоволенню. Позивачем доведено заявлену до стягнення заборгованість щодо тіла кредиту у сумі 6000 грн.

Щодо стягнення заборгованості за процентами за договором позики №-177428 від 16.01.2022 суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) вказала, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).

Враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту, який становить 20 днів, оскільки сторони не визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання.

Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З огляду на вищевикладене, розмір відсотків за користування кредитом за договором позики №-177428 у період з 16.01.2022 по 05.02.2022 становить 2200 грн (6000грн/100% х 1,85% х 20 днів).

Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимога позивача щодо стягнення з відповідача процентів за договором за період з 18.02.2025-06.05.2025 є безпідставною, оскільки нарахована поза строком користування кредитом та у період дії в Україні воєнного стану тому задоволенню не підлягає.

Відповідачка вільно погодилася на укладення договорів на вказаних вище умовах підписавши їх, заперечень проти виниклої заборгованості та контррозрахунку не подала.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором позики №-177428 в розмірі 8220 грн та за договором про споживчий кредит №4433792 в розмірі 43325 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на 92% від заявлених вимог, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог судовий збір у розмірі 2228,60 грн (а.с.1).

Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною позивача до матеріалів справи додано Договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між Товариством та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» , заявку на надання юридичної допомоги №80 від 01.04.2025, витяг з акту №9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18).

Отже, суд приходить до висновку, що у зв`язку з частковим задоволенням позову на 92% від заявлених вимог, необхідно стягнути із відповідачки на користь позивача 14720 грн документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу,

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279-284, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість:

за договором про споживчий кредит №4433792 від 23.12.2021 в сумі 43325 грн, яка складається з: 18000 грн борг за тілом кредиту, 23325 грн відсотки за користування кредитом, 2000 грн комісія;

за договором позики №-177428 від 16.01.2022 в сумі 8220 грн, яка складається з: 6000 грн борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 2200 грн відсотки за користування кредитом,

а всього в загальному розмірі 51545 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот сорок п`ять) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) грн 60 коп. та на правову допомогу в розмірі 14720 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

Відповідачкою може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачкою не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», код в , місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6, оф.521, м. Київ, поштовий індекс 03150;

Відповідачка ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: с. Радгоспне Шепетівського району Хмельницької області, поштовий індекс 30548.

Суддя Н.А. Горгулько