Справа № 539/1826/25
Провадження № 2/539/911/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

з участю секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення права власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, в порядку спадкування,

установив:

В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення права власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, в порядку спадкування.

Представником відповідача ОСОБА_5 адвокатом Антіховичем В.В. 08.07.2025 року подано до суду зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору поділа майна дійсним та визнання права власності в порядку спадкування, в якому він просить визнати дійсним Договір добровільного поділу майна, що придбане подружжям в зареєстрованому шлюбі, укладений 28.12.2020 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; визнати за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженою м. Лубни, Полтавської області, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ; визнати за ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженою м. Лубни, Полтавської області, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га, з кадастровим номером :01:003:0625, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_5 адвокатом Антіховичем В.В. було заявлено усне клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову та водночас просив прийняти зустрічний позов та об`єднати зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору поділа майна дійсним та визнання права власності в порядку спадкування до спільного розгляду з первісною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення права власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, в порядку спадкування.

Представник позивача за первісним позовом, третя особа заперечують проти прийняття зустрічного позову.

Заслухавши думку учасників справи з приводу заявлених представником відповідача клопотань та зустрічного позову, дослідивши матеріали справи №539/1826/25 та матеріали зустрічного позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд зокрема вирішує питання прийняття зустрічного позову, якщо це питання не було вирішено раніше.

Згідно п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Положеннями статті 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно із ч.7 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як визначено ч.2 ст.187 ЦПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Статтею 191 ЦПК України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою суду від 22.04.2025 року про відкриття провадження по справі та призначення до підготовчого судового засідання, суд встановив відповідачу, строк у 15 календарних днів з дня отримання відповідної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також в даній ухвалі суд роз`яснив відповідачу право пред`явити зустрічний позов у строк встановлений судом для подання відзиву.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвала суду від 22.04.2025 разом з судовою повісткою була направлена відповідачу за адресою фактичного місця проживання відповідача вказаної в первісному позові, яку і сама ж ОСОБА_5 вказує і в зустрічному позові та конверт повернувся до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» - 29.04.2025. В подальшому суд належним чином повідомляв ОСОБА_5 за двома адресами, а саме за адресою місця фактичного проживання та місця реєстрації, конверти повернулися до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» - 03.06.2025 та 04.06.2025.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, ОСОБА_5 вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

А відтак крайній строк для подачі відповідачем відзиву до 17.06.2025.

Щодо клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову, то таке до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

З аналізу наведених вище положень процесуального закону, вбачається, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, який у свою чергу встановлюється судом.

Положеннями ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином встановлений судом процесуальний строк, може бути тільки продовжений за заявою сторони, за умови, що така подана до закінчення відповідного строку та за наявності поважних причин.

Як встановлено судом, крайній строк для подачі відповідачем відзиву до 17.06.2025, а отже і для подачі зустрічного позову.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову, представник відповідача посилається на те, що строк для подачі зустрічного позову пропущено ними із поважних причин, оскільки ухвалу та матеріали відповідач отримала лише 25.06.2025 року.

Однак, на переконання суду такі посилання відповідача не можуть слугувати підставами для поновлення строку для подачі відзиву з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Формою такого звернення є подання до суду позовної заяви, у якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.194 ЦПК України, законодавець визначив, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Аналізуючи наведені положення процесуального законодавства, слід дійти висновку, що зустрічна позовна заява, за своєю суттю є позовною заявою, у якій вже не позивач а, навпаки відповідач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування до позивача, та така заява може бути подача у межах чітко визначених процесуальних строків, а саме у строк, який був визначений для подання відзиву.

Відповідно до положень ст.196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання, в якому суд зокрема з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Отже, саме після звернення з позовом до суду, на стадії підготовчого засідання, суд сприяє сторонам по справі, у межах визначених процесуальним законом, в отриманні доказів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, зокрема тих доказів, на які відповідач посилається у відзиві, та обґрунтовує свою правову позицію заперечуючи позовні вимоги позивача.

Враховуючи наведене, судом не встановлено поважних причин пропуску відповідачем строку для подання зустрічного позову.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України, законодавець визначив, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки зустрічний позов подано представником відповідача після закінчення визначеного судом строку для подачі такого та поданий на стадії судового розгляду по суті, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору поділа майна дійсним та визнання права власності в порядку спадкування слід повернути заявнику без розгляду.

Крім того, судом встановлено, що вимоги зустрічної позовної заяви пред`явлені до ОСОБА_3 , тобто не до первісного позивача, а до іншої особи.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу ОСОБА_5 , що повернення зустрічного позову не позбавляє її права звернутися до суду із відповідним позовом у загальному порядку.

Суд також звертає увагу відповідача на те, що зустрічна позовна заява подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст. 49, 178, 193, 260, 261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Відмовити в об`єднанні зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору поділа майна дійсним та визнання права власності в порядку спадкування до спільного розгляду з первісною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення права власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, в порядку спадкування.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору поділа майна дійсним та визнання права власності в порядку спадкування - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення в порядку передбаченому ч. 1 ст.261 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складений 11.07.2025 року.

Суддя Я.В.Просіна