Провадження №2/359/2557/2025
Справа №753/4062/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

1. Короткий зміст доводів пред'явленого позову.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та посилалась на те, що з 9 червня 2007 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 . Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 5 березня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем був розірваний. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю та перебувати на її повному утриманні. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 серпня 2013 року з ОСОБА_3 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 24 травня 2013 року до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. ОСОБА_3 самоусунувся від виховання сина, не цікавиться його життям та не бере в ньому участь, не піклується про його фізичний та духовний стан, а також не сплачує аліменти на дитину. Тому ОСОБА_1 просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , а також збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на утримання дитини, визначивши їх в розмірі 7000 гривень щомісячно.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2025 року (а.с.40-41) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Дарницького районного суду м. Києва Маркєловій В.М.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року (а.с.52-53) справу було передано за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2025 року (а.с.59) вбачається, що цивільна справа була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 21 квітня 2025 року (а.с.60) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалами Бориспільського міськрайонного суду від 23 червня 2025 року, занесеними до протоколу судового засідання (а.с.82), було прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів та закрито провадження справи в цій частині вимог, продовжено розгляд справи в частині вимог до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав; а також прийнято визнання відповідачем позову про позбавлення його батьківських прав.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 визнав позов, з`ясування фактичних обставин справи та перевірка їх доказами здійснені під час підготовчого судового засідання. На підставі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатом підготовчого провадження ухвалено рішення суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення позову з урахуванням бажання та найкращих інтересів ОСОБА_4 .

Представник служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Касянчук М.В. не з`явився у судове засідання, подав суду заяву (а.с.116-117), в якій просив розглянути справу у відсутності органу опіки та піклування, а також направив висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

9 червня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, позивачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2007 року (а.с.17).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 серпня 2013 року (а.с.22) з ОСОБА_3 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 24 травня 2013 року до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 5 березня 2014 року (а.с.23) шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_3 , був розірваний.

6 червня 2015 року ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.15).

23 квітня 2024 року ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_5 , позивачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.16).

Постановою державного виконавця Бориспільського МРВДВС ГТУЮ у Київській області від 11 травня 2018 року (а.с.27-28) було відкрито виконавче провадження №56370234 про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» та главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилом ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка неповнолітній ОСОБА_4 суду показав, що його батько ОСОБА_3 не бере участь у його вихованні. Він може з`являтись у його житті 2-3 рази на рік, може написати смс-повідомлення або зустрітись. Останній раз свідок нормально спілкувався з батьком до початку війни, а бачився у листопаді 2024 року. Тоді свідок попросив ОСОБА_3 дати йому гроші для придбання телефону, на що відповідач запропонував заробити гроші, тому ОСОБА_4 пішов на будівельні роботи, за результатом яких батько сплатив йому 1500 гривень. ОСОБА_3 не дарував подарунки, не вітав зі святами, не ходив в школу, не цікавився особистим життям ОСОБА_4 . Неодноразово ОСОБА_3 висміював сина за зовнішній вигляд, ображав його. Батько існує лише на папері, а своїм справжнім батьком свідок ОСОБА_4 вважає вітчима.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що вона є сестрою позивача, тому їй відомо про те, що ОСОБА_3 не бере участі в матеріальному утриманні сина та його вихованні. ОСОБА_1 хотіла відправити сина на оздоровлення, тому попросила взяти участь відповідача в половині витрат. ОСОБА_3 обіцяв, що надасть такі кошти, але так і не надав. За все шкільне життя сина, відповідач один раз був на батьківських зборах та пообіцяв батьківському комітету взяти участь у їх роботі. Але в подальшому став ухилятись від допомоги батьківському комітетові. Коли ОСОБА_4 хворів та потребував участі батька, відповідач також не надав допомогу синові. ОСОБА_3 ніколи морально не підтримував сина, не цікавився його особистим життям. Крім того, відповідач має велику суму заборгованості щодо сплати аліментів на утримання сина.

Зі змісту довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 24травня 2013 року до 31 травня 2025 року (а.с.65) вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 становить 312000 гривень 00 копійок. З характеристики директора спеціалізованої школи №255 від 14 січня 2025 року (а.с.34) вбачається, що ОСОБА_4 навчається у вказаній школі з 4 класу. Його мама ОСОБА_1 забезпечує сина всім необхідним для навчання і розвитку. Зі змісту листа директора КНП «ЦПМСД №2 Дарницького району м. Києва» №127 від 4 лютого 2025 року (а.с.35) вбачається, що ОСОБА_4 отримує консультації на амбулаторному прийомі у закладі у супроводі матері ОСОБА_1 . Зі змісту висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.109-111) вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4 . Таким чином, в ході розгляду цивільної справи здобуто достатньо належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання свого обов`язку щодо виховання сина ОСОБА_4 . Цей висновок суду узгоджується з абз.2 п.16 постанови Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зі змісту якого вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З огляду на це суд висновує про те, що ОСОБА_3 належить позбавити батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зі змісту копії посвідчення від 23 липня 2024 року (а.с.13) вбачається, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 2 категорії. На підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. У зв`язку з задоволенням позову та його визнанням ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ч.3 ст.200, п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце реєстрації по АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Повний текст рішення суду складений 10 липня 2025 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта