Дата документу 03.07.2025
Справа № 334/3845/25
Провадження № 2/334/2424/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Новікової Н.В.,

секретар судового засідання Сухова С.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Запоріжжі за правилами загального позовного провадження цивільну справуза позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», в особі представника позивача Таран Владислава Анатолійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування,-

встановив:

Представник позивача адвокат Таран В.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «РайффайзенБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРЕІН-ТРЕЙД» укладено Кредитний договір №011/10892/01315768.

ТОВ «ГРЕІН-ТРЕЙД» порушено умови Кредитного договору в частині своєчасного та належного виконання зобов`язань по сплаті тіла кредиту та відсотків, внаслідок чого за Позичальником виникла прострочена заборгованість. Зокрема станом на 17.02.2025 сума заборгованості становить: 731 420,70 грн. - основної заборгованості за кредитом (тіло), 41 377,15 грн. - заборгованість за відсотками.

20 лютого 2025 року на адресу ТОВ «ГРЕІН ТРЕЙД» було направлено вимогу №188/2/150 про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10.12.2021 (направлено укрпоштою з описом та накладною N060)та відповідно до трекінг відправлень Укрпошта №060 25.02.2025 вимога була вручена одержувачу.

Для забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором між Банком та МехтієвимТажиромАрабхановичем(далі-Поручитель/Відповідач1) був укладений Договір поруки №011/10892/01315768/П від 10.12.2021 року (далі - Договір поруки).

На початку 2025 року з МехтієвимТажиромАрабхановичем проводилися зустрічі для врегулювання простроченої заборгованості перед Банком. Але за період проведення переговорів від ОСОБА_1 не було отримано чіткого плану та сум погашення заборгованості.

З початку лютого 2025 року Банком було розпочато претензійну позовну роботу, а саме:

12 лютого 2025 року на адресу Відповідача 1 було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10.12.2021 (направлено укрпоштою з описом та накладною N°609). Вимога про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10.12.2021 не виконана.

26 лютого 2025 року позивачем подано заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

03 березня 2025 року ухвалою Господарського суду Запорізької області по справі №908/491/25 заяву про забезпечення позову залишено без розгляду заяву.

03 березня 2025 року на адресу Відповідача 1 було направлено вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10.12.2021 (направлено укрпоштою з описом та накладною №764).

18 березня 2025 року Акціонерне товариство «РайффайзенБанк» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГреінТрейд» та МехтієваТажираАрабхановичапро стягнення заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10 грудня 2021 року в розмірі 772 797,85 грн. (сімсот сімдесят дві тисячі сімсот дев`яносто сім грн. 85 коп.). Позовна заява разом з додатками була направлена ОСОБА_1 в його електронний кабінет, (додаток про наявність електронного кабінету).

24 березня 2025 року Господарським судом Запорізької області відкрито провадження у справі № 908/667/25 за вищевказаним позовом.

07 травня 2025 року Господарським судом Запорізької області ухвалено рішення, яким задоволено вимогу Банку в стягненні заборгованості по кредитному договору №011/10892/01315768 від 10.12.2021 з ТОВ «ГРЕІН ТРЕЙД» та ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене, позивач переконаний, що всі дії Відповідача1 пов`язані з відчуження власного майна спрямовані на штучне зменшення власної платоспроможності перед Банком та унеможливлений виконання судового рішення.

Листом від 20.02.2025 регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в м. Києві (далі - ГСЦ МВС) повідомив, що за ОСОБА_1 зареєстровані наступні транспортні засоби, а саме:

1.Вантажний тягач MAN23.414, 11967, (2001 року випуску), № шасіWMAT35ZZZ1M329444, державний номер НОМЕР_1 ;

2.Вантажний тягач DAF, ТЕ 95 XF430, 12580, (2004 року випуску), № шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 ;

3.Контейнеровоз GroenewegenXL962, (1985 року випуску), № шасі НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 ;

4.Напівпричіп/контейнеровоз SchmitzCargobullSO1, (1999 року випуску), № шасі НОМЕР_6 , державний номер НОМЕР_7 ;

5.Напівпричіп фургон WIELTONNS34F, (2005 року випуску), № шасі НОМЕР_8 , державний номер НОМЕР_9 ;

6.Напівпричіп фургон WIELTONNS34F, (2006 року випуску), № шасі НОМЕР_10 , державний номер НОМЕР_11 ;

7.Причіп KOGELAWE18, (1997 року випуску), № шасі НОМЕР_12 , державний номер НОМЕР_13 ;

8.Вантажний тягач MAN26.362, 11967, (1988 року випуску), № шасі НОМЕР_14 , державний номер НОМЕР_15 ;

9.Причіп KRONEAZT24, (1986 року випуску), № шасі НОМЕР_16 , державний номер НОМЕР_17 ;

10.ЗАЗ-DAEWOOLANOSD4 1500, (2004 року випуску), №куз. НОМЕР_18 .

Листом від 28.04.2025 ГСЦ МВС повідомив, що проведена перереєстрація зазначених ТЗ на нового власника по договорам дарування, а саме:

1.Вантажний тягач MAN23.414, 11967, (2001 року випуску), № шасіWMAT35ZZZ1M329444 за договором дарування, укладений в ТСЦ 2342, №2342/2025/5185063 від 04.03.2025;

2.Вантажний тягач DAF, ТЕ 95 XF430, 12580, (2004 року випуску), № шасі НОМЕР_2 за договором дарування укладений в ТСЦ 2343, № 2343/2025/5184295 від 04.03.2025;

3.Контейнеровоз GroenewegenXL962, (1985 року випуску), № шасі НОМЕР_4 за договором дарування укладений в ТСЦ 2343, № 2343/2025/5184560 від 04.03.2025;

4.Напівпричіп/контейнеровоз SchmitzCargobullSO1, (1999 року випуску), № шасі НОМЕР_6 за договором дарування укладеного в ТСЦ 2343, №2343/2025/5184898 від 04.03.2025;

5.Напівпричіп фургон WIELTONNS34F, (2005 року випуску), № шасі НОМЕР_8 за договором дарування укладений в ТСЦ 2343, № 2343/2025/5184822 від 04.03.2025;

6.Вантажний тягач MAN26.362, 11967, (1988 року випуску), № шасіWMAF050965M082688 за договором дарування укладений в ТСЦ 2343, № 2343/2025/5185627 від 05.03.2025;

7.Причіп KRONEAZT24, (1986 року випуску), № шасі НОМЕР_16 за договором дарування.

Дане рухоме майно було перереєстровано з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Відповідач 1 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС та отримавши з Електронного суду інформацію про подання Банком заяви про забезпечення позову від 27.02.2025 та ухвалу суду від 03.03.2025 відчужив рухоме майно 04.03.2025 яке було у його власності на свого брата.

Позивач вважає, що відчуження ОСОБА_1 напівпричіпа/контейнеровоза WIELTONNS34F, (2005 року випуску), № шасі НОМЕР_8 , на користь іншого власника ( ОСОБА_2 ) на підставі договору дарування у період виникнення простроченої заборгованості та підготування/формування/пред`явлення Банком до суду позову про стягнення з нього заборгованості є фраудаторним правочином, тобто таким, який укладено з метою уникнення відповідальності перед кредитором - АТ «РайффайзенБанк».

Тобто, після направлення вимоги за договором поруки, подачі заяви про забезпечення позову від 27.02.2025 та постановлення ухвали про залишення без розгляду заяви про забезпечення позову від 03.03.2025, з метою ухилення від виконання своїх зобов`язань як поручителя перед Банком, задля приховання належного йому па праві власності майна, ОСОБА_1 безоплатно подарував напівпричіп/контейнеровоз WIELTONNS34F, (2005 року випуску), № шасі НОМЕР_8 своєму брату ОСОБА_2 .

Отже перереєстрація рухомого майна 04.03.2025 дає достатні підстави вважати, що Відповідач1 укладаючи договір дарування діяв задля ухилення від виконання своїх договірних зобов`язань.

Окрім того, про обізнаність Відповідача1, про наявність прострочених грошових зобов`язань ТОВ «ГРЕІН ТРЕЙД».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕІН ТРЕЙД» кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи з 100% правом голосу є ОСОБА_1 . Окрім того, за час співпраці з позичальником саме ОСОБА_1 є центральною фігурою позичальника, що забезпечує його активність як у внутрішній діяльності, так і у зовнішніх відносинах з контрагентами, та з Позивачем, зокрема.

Поручитель, який став солідарним боржником у зв`язку з невиконанням позичальником свого обов`язку у кредитному зобов`язанні, що виникло первинно з його волі та згідно з його бажанням, не є абсолютно вільним у обранні варіантів власної поведінки, його дії не повинні призводити до такого стану, у якому він ставатиме неплатоспроможним перед своїми кредиторами.

Вважають, що дії Відповідача1 щодо укладення оскаржуваного Договору пов`язані зі зменшенням своєї платоспроможності та є сумнівними в частині їх добросовісності, а відтак вищезазначені договори набувають ознак фраудаторних правочинів (правочинів, що вчинені боржником на шкоду кредитору), що направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника, та відповідно, мають бути визнані недійсними на підставі загальних засад цивільного законодавства (ч.6 ст. 3ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

15.05.2025 ухвалою судді накладено арешт на напівпричіп/контейнеровоз WIELTON NS34F, (2005 року випуску), № шасі НОМЕР_8 , державний номер НОМЕР_19 .

20.05.2025 ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідач 1 в підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Просить вирішити питання про повернення з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні позову.

Відповідач 2 в підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Просить вирішити питання про повернення з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, 10 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «РайффайзенБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРЕІН-ТРЕЙД» укладено Кредитний договір №011/10892/01315768.

ТОВ «ГРЕІН-ТРЕЙД» порушено умови Кредитного договору в частині своєчасного та належного виконання зобов`язань по сплаті тіла кредиту та відсотків, внаслідок чого за Позичальником виникла прострочена заборгованість. Зокрема станом на 17.02.2025 сума заборгованості становить: 731 420,70 грн. - основної заборгованості за кредитом (тіло), 41 377,15 грн. - заборгованість за відсотками.

20 лютого 2025 року на адресу ТОВ «ГРЕІН ТРЕЙД» було направлено вимогу №188/2/150 про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10.12.2021 (направлено укрпоштою з описом та накладною N060)та відповідно до трекінг відправлень Укрпошта №060 25.02.2025 вимога була вручена одержувачу.

Для забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 (далі-Поручитель/Відповідач 1) був укладений Договір поруки №011/10892/01315768/П від 10.12.2021 року (далі - Договір поруки).

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Основного договору. Порукою за цим Договором забезпечується виконання Забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо. Пунктом 1.2. Договору Поруки встановлено, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання Забезпечених зобов`язань.

На початку 2025 року з ОСОБА_1 проводилися зустрічі для врегулювання простроченої заборгованості перед Банком. Але за період проведення переговорів від ОСОБА_1 не було отримано чіткого плану та сум погашення заборгованості.

З початку лютого 2025 року Банком було розпочато претензійну позовну роботу, а саме:

12 лютого 2025 року на адресу Відповідача 1 було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10.12.2021 (направлено укрпоштою з описом та накладною N°609). Вимога про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10.12.2021 не виконана.

26 лютого 2025 року позивачем подано заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

03 березня 2025 року ухвалою Господарського суду Запорізької області по справі №908/491/25 заяву про забезпечення позову залишено без розгляду заяву.

03 березня 2025 року на адресу Відповідача 1 було направлено вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10.12.2021 (направлено укрпоштою з описом та накладною №764).

18 березня 2025 року Акціонерне товариство «РайффайзенБанк» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГреінТрейд» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №011/10892/01315768 від 10 грудня 2021 року в розмірі 772 797,85 грн. (сімсот сімдесят дві тисячі сімсот дев`яносто сім грн. 85 коп.). Позовна заява разом з додатками була направлена ОСОБА_1 в його електронний кабінет, (додаток про наявність електронного кабінету).

24 березня 2025 року Господарським судом Запорізької області відкрито провадження у справі № 908/667/25 за вищевказаним позовом.

07 травня 2025 року Господарським судом Запорізької області ухвалено рішення, яким задоволено вимогу Банку в стягненні заборгованості по кредитному договору №011/10892/01315768 від 10.12.2021 з ТОВ «ГРЕІН ТРЕЙД» та ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене, позивач переконаний, що всі дії Відповідача1 пов`язані з відчуження власного майна спрямовані на штучне зменшення власної платоспроможності перед Банком та унеможливлений виконання судового рішення.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 15.09.2022 року у справі № 638/11094/20, договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. До обставин, які дозволяють кваліфікувати правочин як фраудаторний, зокрема, відносяться: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника; пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).

Позивач вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, як на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), так і з посиланням на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, зокрема, статті 228, 234 ЦК України.

Відповідно до статті 717 цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони, вчиняючи його, знають, що він не буде виконаним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. Вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом цього виду правочину.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (провадження №6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц та від 09 вересня 2017 року у справі №359/1654/15-ц, де вказано про неправильність застосування судами попередніх інстанцій статей 203, 215, 234 ЦК України у спорах, що виникли із договорів дарування нерухомого майна, укладених сторонами, які є близькими родичами, без перевірки, чи передбачали ці сторони реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами; чи направлені дії сторін договорів на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, зокрема чи продовжував дарувальник фактично володіти та користуватися цим майном.

Крім того, у постанові від 03 липня 2019 року у справі №369/11268/16-ц (провадження №14-260цс19) Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах дійшла висновку про те, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу №369/11268/16-ц, не вбачала підстав для відступу від цих висновків Верховного Суду України.

Аналогічні висновки містяться також у постановах Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі №185/11584/19, 30 вересня 2021 року у справі №381/2296/18, від 15 грудня 2021 року у справі №187/795/19.

З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «РайффайзенБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРЕІН-ТРЕЙД» укладено Кредитний договір №011/10892/01315768.

ТОВ «ГРЕІН-ТРЕЙД» порушено умови Кредитного договору в частині своєчасного та належного виконання зобов`язань по сплаті тіла кредиту та відсотків, внаслідок чого за Позичальником виникла прострочена заборгованість. Зокрема станом на 17.02.2025 сума заборгованості становить: 731 420,70 грн. - основної заборгованості за кредитом (тіло), 41 377,15 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕІН ТРЕЙД» кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи з 100% правом голосу є ОСОБА_1 . Окрім того, за час співпраці з позичальником саме ОСОБА_1 є центральною фігурою позичальника, що забезпечує його активність як у внутрішній діяльності, так і у зовнішніх відносинах з контрагентами, та з позивачем, зокрема.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір дарування рухомого майна уклали сторони, які є близькими родичами та останні не передбачали реального настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином. Дії Відповідача 1 щодо укладення договору дарування зі своїмбратом Відповідачем 2 були направлені на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок зобов`язань шляхом стягнення грошових коштів.

А тому заслуговують на увагу посилання позивача на те, що відповідач 1 уклав оспорюваний правочин з метою ухилення в подальшому від виконання зобов`язань.

Пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частин другої-четвертої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимог іншої особи-стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

Припинення права власності на спірне майно за договором дарування не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу.

Відповідач 1, уникаючи сплати боргу та відчужуючи належне йому майно на підставі договору дарування рухомого майна, укладеного зі своїм братом Відповідачем 2 діяв очевидно недобросовісно та зловживав правами стосовно кредитора, оскільки припинення права власності В ідповідача 1 на належне йому майно порушує майнові інтереси кредитора АТ «Райффайзен Банк». Такі дії Відповідача 1 не можуть залишатись поза реакцією суду, оскільки такі хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі №654/1528/17, від 06 березня 2019 року у справі №317/3272/16-ц.

На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідачі позовні вимоги визнали, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 15.05.2025 накладений арешт на напівпричіп/контейнеровоз WIELTON NS34F, (2005 року випуску), № шасі НОМЕР_8 , державний номер НОМЕР_19 . Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується судом відповідно до ч. 7,8 ст. 158 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у розмірі 1211,40 грн., сплаченого при поданні позову, у зв`язку з чим з відповідачів підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. в рівних частках по 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.4,5, 12, 13,19, 76-83, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 12, 16, 202, 203, 234, 717 ЦК України, -

ухвалив:

Позов - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування №2343/2025/5184822 від 04.03.2025 р. щодо відчуження напівпричіп/контейнеровоз WIELTON NS34F, (2005 року випуску), №шасі НОМЕР_8 , що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заходи забезпечення позову, а саме накладений ухвалою Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 15.05.2025 арешт на напівпричіп/контейнеровоз WIELTON NS34F, (2005 року випуску), № шасі НОМЕР_8 , державний номер НОМЕР_19 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судові витрати в розмірі 605 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судові витрати в розмірі 605 грн. 60 коп.

Повернути Акціонерному товариству «Райффайзен Банк» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд.4А, .

Представник позивача - Таран Владислав Анатолійович, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд.4А.

Відповідач ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_20 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_21 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: