Номер провадження: 22-ц/813/695/25
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Національний університет «Одеська політехніка», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності, знесення самочинного будівництва та відшкодування шкоди, за позовом третьої особи з самостійними вимогами Одеського національного політехнічного університету, правонаступником якого є Національний університет «Одеська політехніка» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про знесення самочинного будівництва, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Єршової Л.С. 10 жовтня 2023 року у м. Одеса, -

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Національний університет «Одеська політехніка», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності, знесення самочинного будівництва та відшкодування шкоди (т. 1 а.с. 1-3, 8-13, т. 5 а.с. 1-8).

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилалася на те, що вона та її дочка ОСОБА_3 є мешканками та співвласницями кв. АДРЕСА_1 .

Влітку 2016 року відповідач ОСОБА_1 без належно розробленого проекту розпочав реконструкцію кв. АДРЕСА_2 , що знаходиться на другому поверсі зазначеного будинку (над квартирою позивача), чим порушує права позивача та третіх осіб, оскільки фактично здійснено зведення ще одного поверху у вигляді мансардної надбудови з використанням важких металевих конструкцій та бетонних сумішей, без посилення конструкцій будівлі, її фундаменту і перерозподілу додаткових навантажень, що в свою чергу має наслідком погіршення стану як будинку так і квартири позивача.

Позивач зазначала, що здійснювана відповідачем реконструкція кв. АДРЕСА_3 є самочинним будівництвом, оскільки має всі характерні ознаки, передбачені ч. 1. ст. 376 ЦК України:

- відсутній належний дозвіл на будівництво;

- відсутній належним чином затверджений проект;

- під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил;

- будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети

Крім того, влаштування відповідачем замість даху (є спільними майном багатоквартирного будинку) мансардного поверху порушує права позивача і як співвласника багатоквартирного будинку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2016 року заяву представника ОСОБА_2 задоволено. Заборонено ОСОБА_1 , будь-яким іншим фізичним або юридичним особам незалежно від форми власності та підпорядкування здійснювати будівельні роботи з реконструкції та капітального ремонту кв. АДРЕСА_3 до набрання законної рішенням у даній справі. Накладено арешт на кв. АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 34-35).

У травні 2017 року Одеський національний політехнічний університет, правонаступником якого є Національний університет «Одеська політехніка», звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про знесення самочинного будівництва у якому просив зобов`язати відповідача за власний рахунок привести приміщення кв. АДРЕСА_3 та прибудинкову територію біля цієї квартири до попереднього стану, що існував до початку реконструкції на підставі декларації про початок будівельних робіт ОД 33, відповідно до даних технічного паспорту від 07 грудня 1994 року (зі змінами від 18 травня 2001 року), виготовленого КП «БТІ» Одеської міської ради, шляхом знесення надбудови (мансардного поверху) над кв. АДРЕСА_3 та прибудованих до цієї квартири сходів (зі сторони внутрішнього двору) (т. 1 а.с. 242-244).

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідачем самовільно захоплено 6,94 кв.м. землі, яка знаходиться у користуванні Одеського автомобільно-дорожнього коледжу ОНПУ та яка розташована за адресою місця знаходження квартири відповідача (внутрішній двір коледжу).

Також, відповідно до експертного дослідження від 14 вересня 2016 року № 9Б3, проведеного судовими експертами НДЕКЦ МВС України, встановлено, що за результатами огляду та дослідження «конструктивних елементів квартири АДРЕСА_4 , приміщення складу ОАДК ОНПУ, виявлені чисельні деформації (дефекти) основних конструктивних елементів перелічених вище приміщень дають підстави вважати, що подальше проведення будівельних робіт з реконструкції кв. АДРЕСА_3 може призвести до погіршення технічного стану приміщень, які розташовані на першому поверсі житлового будинку, за рахунок перерозподілу або нерівномірного навантаження на фундамент будинку, що на фоні складних інженерно-геологічних умов сприятиме утворення просідань фундаменту посилення та розвиток нових деформацій (дефектів).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок привести приміщення кв. АДРЕСА_3 та прибудинкову територію біля цієї квартири до попереднього стану, що існував до початку реконструкції на підставі декларації про початок будівельних робіт ОД 33 від 08 серпня 2016 року, відповідно до даних технічного паспорту від 07 грудня 1994 року, виготовленого КП «БТІ» Одеської міської ради шляхом знесення надбудови (мансардного поверху) над кв. АДРЕСА_3 та прибудованих до цієї квартири сходів (зі сторони внутрішнього двору).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 836,82 грн. та витрати на проведення експертизи у сумі 8460 грн.

Позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами Одеського національного політехнічного університету, правонаступником якого є Національний університет «Одеська політехніка», залишено без задоволення (т. 5 а.с. 65-77).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, судові витрати стягнути з позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 5 а.с. 84-88).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ані позивачем, ані висновком експертизи від 31 січня 2023 року не доведено, що наслідком виникнення тріщин у квартирі позивачки є проведення відповідачем реконструкції належної йому кв. АДРЕСА_2 . Приведення вказаної кв. АДРЕСА_2 до попереднього стану не відновить технічний стан квартир, належних позивачці та відповідачу, не ліквідує тріщини, не підсилить фундамент, не ліквідує деформацію, не відновить покрівлю.

Рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом виключно в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , а відтак, судове рішення в частині відмови у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами Одеського національного політехнічного університету, правонаступником якого є Національний університет «Одеська політехніка», перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Сторони про розгляд справи на 22 липня 2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі від 07 вересня 2016 року № 296/02-14, виданої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мізрахі Е.В., спадкоємцями ОСОБА_4 , який був власником квартири та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: дочка спадкодавця - ОСОБА_3 , дружина спадкодавця - ОСОБА_2 , син спадкодавця - ОСОБА_3 , батько спадкодавця - ОСОБА_5 , мати спадкодавця - ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 19, 20-21).

Згідно технічного паспорту на кв. АДРЕСА_5 від 29 травня 2017 року, вказана квартира розташована на першому поверсі будинку, загальна площа квартири становить 41,2 кв.м., житлова площа - 17,6 кв.м. (т. 2 а.с. 41 - 42).

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 вересня 2016 року № 67581907, кв. АДРЕСА_3 , у формі приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1960, виданий 07 червня 2016 року, видавник: приватний нотаріус Левченко Н.А. (т. 1 а.с. 24).

Згідно Технічного паспорту на кв. АДРЕСА_3 від 07 грудня 1994 року, виготовленого КП «БТІ» Одеської міської ради, зазначена квартира розташована на другому поверсі буд. АДРЕСА_6 , загальна площа квартири - 32,8 кв.м., житлова площа - 18,4 кв.м. (т. 1 а.с. 236-237).

У технічному паспорті на кв. АДРЕСА_3 від 15 березня 2016 року вказано, що загальна площа квартири становить 39,4 кв.м., житлова площа - 18,4 кв.м. Приміщення квартири: житлова кімната площею 18,4 кв.м., кухня площею 6,5 кв.м., коридор площею 5,1 кв.м., веранда площею 9,4 кв.м. (т. 1 арк. 116 - 117).

Різниця в загальній площі кв. АДРЕСА_2 у різних технічних паспортах, зазначених у п. 2 та п. 4, пояснюється у різному трактуванні приміщення лоджії та веранди, коли згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (наказ від 24.05.2001 № 127) площа лоджії підраховувалась з понижуючим коефіцієнтом.

На зворотній стороні арк. 117 та на арк. 118 тому 1 відображено плани поверхів і сходової клітки та експлікацію приміщень до плану кв. АДРЕСА_3 , загальною площею 120,4 кв.м., житловою площею 64,2 кв.м., що за конфігурацією (за зовнішньою формою) відповідає стану кв. АДРЕСА_2 станом на момент складання висновку експерта від 31 січня 2023 року №СЕ-19/102-22/2901-БТ. При цьому, документи, що визначають права на цю квартиру саме за такими техніко-економічними показниками, у матеріалах справи відсутні.

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 квітня 2016 року № 58340314, нежитлові приміщення учбового корпусу загальною площею 3363,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , на праві державної власності належать Державі в особі Міністерства освіти і науки України (т. 2 а.с. 10-11).

У технічному паспорті на громадський будинок приміщення учбового корпусу та гуртожитку № НОМЕР_1 (користувач - Автомобільно-дорожній технікум Одеського Національного політехнічного університету Міністерства освіти і науки України) відображено, в тому числі, і житловий будинок В-2ж з прибудовою В3, в якому розташовані кв. АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , а також будівлі В та В1, що межують з цими квартирами (т. 2 а.с. 11 - 13).

Згідно інформації з сайту Держархбудінспекції України від 05 вересня 2016 року, ОСОБА_1 зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт у серпні 2016 року № ОД 33, згідно якої відповідачем здійснюється реконструкція належної йому кв. АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 29).

Матеріалами справи встановлено, що новозбудовані елементи вищевказаної реконструйованої квартири влаштовані впритул до стіни кв. АДРЕСА_4 , а також впритул до стін господарської будівлі Одеського національного політехнічного університету (сторінка 21 висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 31 січня 2023 року № СЕ-19/102-22/2901-БТ).

Наказом від 20 березня 2017 року № 01-13/97ДАБК Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради реєстрацію вищевказаної декларації про початок виконання будівельних робіт було скасовано (т.2 а.с. 5).

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28 лютого 2017 року встановлено, що згідно з наданою декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_8 , зареєстрованою департаментом ДАБІ в Одеській області за № ОД 33 від 08 серпня 2016 року:

- замовник - ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Тарутинським РС ГУ ДМС України в Одеській області 10 жовтня 2013 року, інд. код НОМЕР_3 ;

- технічний нагляд здійснює інженер з технічного нагляду - ОСОБА_7 , сертифікат №ІТ 000505;

- проектна документація розроблена ТОВ «ЕКСПРЕСПРОЕКТБУД» м. Одеса, пр.-т Гагаріна, буд. 7/1, ;

- головний архітектор проекту - Яценко С.Ю., наказ ТОВ «ЕКСПРЕСПРОЕКТБУД» №б/н від 30 червня 2016 року сертифікат № АР 003283;

- категорія складності - II;

- експертиза проекту будівництва проведена філія ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області, експерт Кліменко І. М., сертифікат АЕ 000078;

- відповідальною особою проектувальника, що здійснює авторський нагляд, визначено ОСОБА_8 ;

- містобудівні умови та обмеження земельної ділянки видані (крім об`єктів, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не видаються) не надаються згідно п. 14 наказу Мінрегіонбуду № 109 від 07 липня 2011 року;

- загальна площа будівлі 110,0 кв.м. (т.2 а.с. 83 - 86).

Однак, колегія суддів погоджується із висновком суду, що ОСОБА_1 в декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_8 , були наведені недостовірні дані. Так, філія ДП «Укрдержекспертиза» в Одеській області листом від 24 лютого 2017 року вказала, що експертиза проектної документації «Реконструкція кв. АДРЕСА_3 без зміни геометричних розмірів у плані», експертний звіт № 16-107-17, у філію не надавалась та не розглядалась.

Згідно з листом від 04 листопада 2016 року № 01-13/130 Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради відомості щодо надання Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради містобудівних умов та обмежень на реконструкцію кв. АДРЕСА_3 , за період з 01 січня 2015 року по 28 жовтня 2016 року, відсутні (т. 1 а.с. 52).

ТОВ «ЕКСПРЕСПРОЕКТБУД» листом від 13 червня 2017 року № 12 повідомлено, що проект реконструкції кв. АДРЕСА_3 , товариством не розроблявся, авторський нагляд не здійснювався (т. 2 арк. 1).

З листа Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради від 07 вересня 2016 року № 01-19/Е-204 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_6 , розташований двоповерховий житловий будинок, в якому проводяться будівельні роботи з надбудови 3 поверху та бічної прибудови. Несучі стіни 1 поверху деформовані, прослідковуються різнонаправлені тріщини з розкриттям до 3 мм, перекоси на дверних прорізах. З тильної сторони будинку розташована нежитлова будівля «Автомобільно-дорожного коледжу», несучі конструкції якого знаходяться в незадовільному стані, зі слів співробітників коледжу утворення тріщин та деформацій по стінах відбулось в результаті будівельних робіт, розпочатих ще у червні 2016 року. На території, що розглядається, спостерігаються небезпечні інженерно-геологічні процеси. Відповідно до норм чинного законодавства на міській території, нове будівництво або реконструкцію існуючих будівель необхідно виконувати за проектом, узгодженому у встановленому порядку. Управлінням ІЗТГ та РП технічні умови на проектування по зазначеній адресі не видавались (т.1 а.с. 30).

Експертним дослідженням від 14 вересня 2016 року №9Б3 (т.1 а.с. 225-229), проведеним судовим експертом Одеського НДЕКЦ МВС України, встановлено наступне:

Можливість руйнування (пошкодження) конструктивних елементів приміщень кв. АДРЕСА_5 в результаті подальшого проведення будівельних робіт з реконструкції кв. АДРЕСА_2 , яка розташована над приміщенням кв. АДРЕСА_4 , зазначеного житлового будинку, може призвести до погіршення технічного стану приміщень кв. АДРЕСА_4 .

Результати огляду конструктивних елементів кв. АДРЕСА_4 , приміщення складу ОАДК ОНПУ, виявлені чисельні деформації (дефекти) основних конструктивних елементів перелічених вище приміщень дають підстави вважати, що подальше проведення будівельних робіт з реконструкції кв. АДРЕСА_3 може призвести до погіршення технічного стану приміщень, які розташовані на першому поверсі житлового будинку, за рахунок перерозподілу або нерівномірного навантаження на фундамент будинку, що на фоні складних інженерно-геологічних умов сприятиме утворення просідань фундаменту посилення та розвиток нових деформацій (дефектів).

Згідно з висновком Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 31 січня 2023 року № СЕ-19/102-22/2901-БТ, виконані будівельні роботи з реконструкції кв. АДРЕСА_3 не відповідають:

1) проектно-кошторисній документації (мовою оригіналу) «Проект реконструкции внутридворового жилого флигеля по адресу: АДРЕСА_8 », що виготовлений на замовлення ОСОБА_1

2) вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, а саме:

- п. 2.17 ДБН В.2.2-15-2005 в частині відсутності влаштування водовідведення з даху та/або заходів щодо запобігання утворення та падіння палою, або влаштування козирка над входом у кв. АДРЕСА_2 ;

- ст. 26 та 29 Закону України про регулювання містобудівної діяльності в частині порушення порядку будівництва шляхом неотримання містобудівних умов і обмежень, оскільки реконструкція кв. АДРЕСА_2 не підпадає під Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються (Наказ Мінрегіонбуду та ЖКГ України від 07 липня 2011 року № 109);

- п. 13.2 та 13.4 ДБН В.3.2-2-2009 в частині незабезпечення заходів щодо підсилення основ, фундаментів та конструкцій будинку.

4) На підставі проведеного дослідження з урахуванням наданих матеріалів встановлено, що тріщини, що спостерігаються на поверхнях конструкцій квартири АДРЕСА_5 імовірно мають прогресуючий характер, тобто розвиваються з часом.

Можливими причинами появи таких ушкоджень є:

- просідаючи ґрунти та висока сейсмічність території;

- самочинне будівництво «Реконструкція за адресою: кв. АДРЕСА_3 » без забезпечення заходів щодо підсилення основ, фундаментів та конструкцій;

- значний вік будівлі;

- не забезпечено несучу здатність фундаменту будинку (встановлено після проведеної реконструкції).

6) На підставі проведеного дослідження з урахуванням наданих матеріалів встановлено, що проведення демонтажних робіт в кв. АДРЕСА_3 без нанесення конструктивним елементам будинку, де розташована зазначена квартира, можливе за умови розроблення проектної документації на виконання демонтажних робіт з обов`язковою технологічною частиною. Роботи з демонтажу виконувати спеціалізованими організаціями кваліфікованими працівниками з дотриманням розробленого проекту, вимог з охорони праці та промислової безпеки.

Крім того, судовим експертом було зазначено про неможливість надання відповідей на запитання: 3) чи можливе збереження існуючої конструкції? 5) Чи може призвести подальше проведення реконструкції квартири АДРЕСА_2 до погіршення технічного стану квартири АДРЕСА_4 ? (т. 4 а.с. 198-216)

Одночасно, з приводу вищевказаних питань, у висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 31 січня 2023 року № СЕ-19/102-22/2901-БТ (сторінка 29, 33) зазначено наступне: проектною документацією, виготовленою ФОП ОСОБА_9 на замовлення ОСОБА_1 було передбачене додаткове рішення до заходів по підсиленню конструкцій будівлі для розвантаження фундаментів стіни по осі Г шляхом влаштування розвантажувальної балки - швелер 18x2, а інші заходи по підсиленню основ, фундаментів та конструкцій даним проектом не передбачені… Аналізуючи наявні в кв. АДРЕСА_4 ушкодження, характер їх розвитку (див. запитання № 4) та наявність небезпечних факторів впливу на експлуатаційні властивості будівлі, збереження конструктивної схеми будівлі № 89 з урахуванням проведеної станом на час провадження дослідження реконструкції, можливо лише за умови проведення заходів щодо підсилення основ, фундаментів та інших конструкцій всього будинку. Без вжиття таких заходів можливий подальший розвиток руйнацій… Існуюча ширина фундаменту не забезпечує несучу здатність та загальну жорсткість житлового будинку… Враховуючи прогресуючий в часі характер ушкоджень конструкцій (тріщини та замокання поверхонь), небезпечні фактори впливу на експлуатаційні властивості будівлі, зміну навантажень та впливів, експерт приходить до висновку, що можливою найімовірнішою причиною виникнення таких пошкоджень є самочинне будівництво (згідно акту від 28 липня 2017 року Управління ДАБК Одеської міської ради)».

Однак, у даному випадку, перед початком реконструкції відповідачем не зроблено жодних дій щодо посилення фундаменту всієї будівлі, що підтверджується листом-відповіддю з Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради № 01-19/1-204 від 07.090.2016 та експертним дослідженням від 14 вересня 2016 року №9Б3, сторінка 7.

Колегією суддів також враховано, що відповідач ОСОБА_1 неодноразово ухилявся від виконання вимог суду першої інстанції та експертів щодо надання доступу для огляду квартири, де проводиться реконструкція, що вбачається в тому числі з акту від 29 вересня 2022 року, доданого до експертного висновку, а також свідомо не оплатив експертні послуги в частині питань, які були ним поставлені та задоволені ухвалою суду від 27 серпня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Щодо здійсненої відповідачем реконструкції кв. АДРЕСА_3 , судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність», проект - це документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 28 вищевказаного Закону, власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури.

Частиною 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент початку здійснення Відповідачем реконструкції кв. № 7) передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

При цьому, за змістом ч. 4 ст. 36 вищевказаного Закону дозвільний документ (декларація про початок виконання будівельних робіт) надає право змовнику будівництва (реконструкції капітального ремонту) виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти, не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Норма ч. 1 ст. 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, в результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, тощо; розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146).

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року (справа № 922/476/20).

Згідно п. 8.2 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» - реконструкція житлових будинків, окремих секцій, поверхів, квартир і вбудованих приміщень повинна бути спрямована на приведення їх у відповідність до вимог чинних нормативних документів з урахуванням п. 11.7.

Пунктом 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 визначено, що реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Згідно з п. 4 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45, власник наймач (орендар) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Пункт 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлового комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року передбачає, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Водночас, згідно з п. 1.4.6 вищевказаних Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що реконструкція кв. АДРЕСА_3 виконувалось згідно декларації про початок будівельних робіт № ОД 33 від 08 серпня 2016 року, реєстрацію якої було скасовано відповідним державним органом наказом від 20 березня 2017 року № 01- 13/97/ДАБК на підставі Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28 лютого 2017року та доповідної записки головного спеціаліста інспекційного відділу № 1 Найка В. Г. Причина - внесення в декларацію про початок будівельних робіт недостовірних відомостей (зазначено, що будівництво не потребує надання містобудівних умов та обмежень, недостовірні відомості щодо проведення експертизи проекту), що є підставою для визнання об`єкту самочинним будівництвом.

Також, під час експертного дослідження матеріалів справи експертом Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Корчинським О.А. було встановлено, що проектна установа, зазначена в декларації про початок будівельних робіт, проект реконструкції не виконувала, авторський нагляд не виконувала (сторінка 21 висновку).

Виконання робіт з реконструкції кв. АДРЕСА_2 верифікується з проектно-кошторисною документацією (мовою оригіналу) «Проект реконструкции внутридворового жилого флигеля по адресу: АДРЕСА_8 », що виготовлений ФОГІ ОСОБА_10 на замовлення ОСОБА_1 , розробленої вже після початку реконструкції відповідачем.

На підставі проведеного дослідження експертом Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Корчинським О.А., з урахуванням наданих матеріалів, було встановлено, що виготовлена ФОП ОСОБА_9 на замовлення ОСОБА_1 , а саме (мовою оригіналу) «Проект реконструкции внутридворового жилого флигеля по адресу: АДРЕСА_8 » частково не відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, а саме:

- п. 4. 1. ДБН А.2.2-3:2014 - за умови не проведення уточнення раніше виконаних інженерних вишукувань та інструментального обстеження об`єктів (відсутні відомості).

- п. 4. 3. ДБН А.2.2-3:2014 в частині не отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки;

- ст. 31 Закону України про регулювання містобудівної діяльності за умови не проведення експертизи проекту (відсутня у матеріалах справи) в частині міцності, надійності та довговічності будинків і споруд.

Крім того, кв. АДРЕСА_3 реконструйована із збільшенням габаритів та відповідно площі і об`єму, в тому числі із заняттям земельної ділянки, на якій до реконструкції були влаштовані сходи, право власності на які в правовстановлюючих документах на зазначену квартиру за ОСОБА_1 не визначено, та які в технічному паспорті на цю квартиру не відображені (сторінка 21 висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 31 січня 2023 року № СЕ-19/102-22/2901-БТ).

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року по справі № 725/5630/15-ц зазначено, що згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України «Про основи містобудування»; «Про архітектурну діяльність»; «Про регулювання містобудівної діяльності»; постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 року № 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо.

Таким чином, за змістом ст. 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особа (власник) може заявити за умови доведеності факту порушення своїх прав самочинною забудовою.

Такий висновок узгоджується з нормами ст. ст. 3, 15, 16, 391 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, згідно з якими власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно, суд повинен встановити, чи були порушені або не визнані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Як вже вказувалось вище, висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 31 січня 2023 року № СЕ-19/102-22/2901-БТ встановлено, що, враховуючи прогресуючий в часі характер ушкоджень конструкцій (тріщини та замокання поверхонь), небезпечні фактори впливу на експлуатаційні властивості будівлі, зміну навантажень та впливів, найімовірнішою причиною виникнення таких пошкоджень є здійснене відповідачем самочинне будівництво.

Враховуючи відсутність в матеріалах цивільної справи експертного висновку проектно-кошторисної документації щодо дотримання вимог забезпечення міцності, та той факт, що заходи по підсиленню основ, фундаментів та конструкцій на початку та під час здійснення реконструкції відповідачем не передбачалися, а без вжиття таких заходів можливий подальший розвиток руйнацій кв. АДРЕСА_5 (сторінка 29 висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 31 січня 2023 року №СЕ-19/102-22/2901-БТ), достеменно свідчать про порушення прав позивачки.

У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року по справі №725/5630/15-ц зазначено, що невстановлення обставини щодо можливості проведення перебудови об`єкта самочинного будівництва не може бути підставою для відмови у захисті порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Оскільки відповідно до зазначеного вище експертного висновку збереження конструктивної схеми будівлі АДРЕСА_6 (з урахуванням проведеної станом на час проведення дослідження реконструкції), можливо лише за умови проведення заходів щодо підсилення основ, фундаментів та інших конструкцій всього будинку, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що перебудова здійсненої відповідачем реконструкції не є можливою.

Вказані докази у їх сукупності у повному обсязі спростовують доводи відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що спірний об`єкт реконструйовано без істотних порушень, а мансардний поверх, побудований в межах горищного простору будинку, не спричинив негативного впливу на жорсткість та стійкість будинку.

Крім того, ст. 382 ЦК України встановлено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно п. 6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

У ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дах як конструктивний елемент будинку - це спільна сумісна власність усіх власників квартир у багатоквартирному будинку, а отже для будівництва мансардного поверху на місці даху будинку АДРЕСА_6 , та для втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку потрібна згода усіх власників квартир у багатоквартирному будинку. Відсутність такої згоди порушує права та законні інтереси позивача як співвласника будинку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача за власний рахунок привести приміщення кв. АДРЕСА_3 та прибудинкову територію біля цієї квартири до попереднього стану, що існував до початку реконструкції.

Що стосується позовних вимог Національного університету «Одеська політехніка», то суд першої інстанції вбачав за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки третьою особою із самостійними вимогами не надано доказів, що підтверджують право власності Одеського автомобільно-дорожнього коледжу ОНПУ або Одеського національного політехнічного університету на відповідні нежитлові приміщення в буд. АДРЕСА_6 (в інформаційній довідці з Державного реєстру речових справ від 28 квітня 2016 року власником значиться Держава в особі Міністерства освіти і науки України (т. 2 а.с. 11), а також документи про зареєстроване у встановленому законодавством порядку право власності чи користування земельною ділянкою біля зазначеного будинку.

Безпідставними та такими, що не мають правового значення для вирішення справи, є доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що ані позивачем, ані висновком експертизи від 31 січня 2023 року не доведено, що наслідком виникнення тріщин у квартирі позивачки є проведення відповідачем реконструкції належної йому кв. АДРЕСА_2 , оскільки вказані обставини встановлені висновком експертного дослідження від 14 вересня 2016 року, проведеного судовим експертом Одеського НДЕКЦ МВС України, згідно якого можливість руйнування (пошкодження) конструктивних елементів приміщень кв. АДРЕСА_5 в результаті подальшого проведення будівельних робіт з реконструкції кв. АДРЕСА_2 , яка розташована над приміщенням кв. АДРЕСА_4 , зазначеного житлового будинку, може призвести до погіршення технічного стану приміщень кв. АДРЕСА_4 .

На спростування вказаного висновку експерта апелянтом не надано жодного доказу.

Доводи апеляційної скарги про те, що приведення належної апелянту кв. АДРЕСА_3 до попереднього стану не відновить технічний стан квартир, належних позивачці та відповідачу, не ліквідує тріщини, не підсилить фундамент, не ліквідує деформацію, не відновить покрівлю, є необгрунтованими, оскільки у даному випадку, приведення вказаної квартири до попереднього стану зупинить погіршення технічного стану приміщень, які розташовані на першому поверсі житлового будинку, який утворився внаслідок проведеної апелянтом реконструкції кв. АДРЕСА_2 за рахунок перерозподілу або нерівномірного навантаження на фундамент будинку, що на фоні складних інженерно-геологічних умов призвело до просідань фундаменту, посилення та розвитку нових деформацій (дефектів).

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду першої інстанції, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 22 липня 2025 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе