Справа №701/581/25
Номер провадження2/701/357/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - Костенка А. І.

за участю секретаря - Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Буцької селищної ради с-ще Буки Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Буки, Уманського району, Черкаської області у віці 74 роки помер батько позивача - ОСОБА_2 , про що 29.12.2023 року складено відповідний актовий запис № 381, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 29.12.2023 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Витяг з реєстру територіальної громади за період з 03.10.1980 р., по 27.12.2023 р., від 15.04.2024 року № 61/05-07 Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області вказує, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Витяг про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 03.10.1980 р., по 27.12.2023 р., від 15.04.2024 року № 60/05-07 вказує, що за адресою за якою був зареєстрований ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , також зареєстровані ОСОБА_3 внук, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_5 внук, ОСОБА_6 невістка, ОСОБА_1 син (позивач по справі). Після смерті батька ОСОБА_2 позивач прийняв спадщину за законом, про що подав відповідну заяву до приватного нотаріуса Завірюхи Оксани Василівни, де заведено спадкову справу № 64/2024 від 28.05.2024 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 , які своїми заявами від 22.05.2024 року відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 , заповіт не складав, про що вказано у постанові приватного нотаріуса Завірюхи Оксани Василівни від 14.05.2025 року № 369/02-31. Після смерті батька залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Довідкою виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області від 07.05.2025 року № 335 інформується, що вищевказаний будинок рахується за покійним ОСОБА_2 . При цьому, на вказане спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Постановою приватного нотаріуса Завірюхи Оксани Василівни від 14.05.2025 року № 369/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному батьку майно мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, але згідно позовної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача Буцької селищної ради в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Буки, Уманського району, Черкаської області у віці 74 роки помер батько позивача - ОСОБА_2 , про що 29.12.2023 року складено відповідний актовий запис № 381, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 29.12.2023 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 10). Витяг з реєстру територіальної громади за період з 03.10.1980 р., по 27.12.2023 р., від 15.04.2024 року № 61/05-07 Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області вказує, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11). Витяг про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 03.10.1980 р., по 27.12.2023 р., від 15.04.2024 року № 60/05-07 вказує, що за адресою за якою був зареєстрований ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , також зареєстровані ОСОБА_3 внук, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_5 внук, ОСОБА_6 невістка, ОСОБА_1 син (позивач по справі) (а.с. 12). Після смерті батька ОСОБА_2 позивач прийняв спадщину за законом, про що подав відповідну заяву до приватного нотаріуса Завірюхи Оксани Василівни, де заведено спадкову справу № 64/2024 від 28.05.2024 року. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 , які своїми заявами від 22.05.2024 року відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 15, 16, 17). За життя ОСОБА_2 , заповіт не складав, про що вказано у постанові приватного нотаріуса Завірюхи Оксани Василівни від 14.05.2025 року № 369/02-31. Після смерті батька залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Довідкою виконавчого комітету Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області від 07.05.2025 року № 335 інформується, що вищевказаний будинок рахується за покійним ОСОБА_2 (а.с. 18). При цьому, на вказане спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. Постановою приватного нотаріуса Завірюхи Оксани Василівни від 14.05.2025 року № 369/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 13-14). Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному батьку майно мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Таким чином, нотаріусом підтверджено, що спадкоємець-позивач є таким, що прийняв спадщину, інші спадкоємці відсутні. Згідно п. п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р., за № 282/20595 (далі Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Нотаріусом повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 не було пред`явлено правовстановлюючий документ на житловий будинок, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у вищевказаних документах, що описані у тексті позовної заяви вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування житлового будинку після смерті ОСОБА_2 , є лише ОСОБА_1 як спадкоємець за законом, позивач по справі. На замовлення позивача комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 (а.с. 19-25). Згідно даних технічної інвентаризації житловий будинок збудовано у 1983 році. Довідка комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 13.02.2025 року № 44 підтверджує, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а.с. 26). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.06.2025 року № 430954797 підтверджує, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а.с. 27). На звернення позивача отримано технічний висновок за результатами обстеження від 15.06.2025 року, який видано експертом з технічного обстеження будівель і споруд, що забудова земельної ділянки відповідає вимогам містобудівної документації та державним будівельним нормам (а.с. 28-42). Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що забудова житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами здійснена у період з 1983 по 1985 роки. На той час питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за указом від 26 серпня 1948 року та постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року. Слід також зазначити, що відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р., № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою та нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У даному випадку, як спадкоємець позивач є власником майна (спадкових майнових прав), має місце відсутність правовстановлюючого документа та оспорювання (невизнання) права власності, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В даному випадку, спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованим та жителем АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко