ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/172/25 Номер провадження 22-ц/814/2797/25Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на заочне рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2025 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У січні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з вказаним позовом, просило ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 3624135 від 18.05.2021 у розмірі 88 100 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн і витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

В обгрунтування позову посилалося на те, що 18.05.2021 між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладено договір позики № 3624135.

Відповідач, отримавши кредитні кошти, належним чином свої зобов`язання з їх повернення не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, право вимоги якої відступлена 10.08.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс».

Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Діджи Фінанс», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недоведеність укладення договору та наявності заборгованості.

Стверджується, що суд не надав належної правової оцінки поданим у справу доказам, а саме залишив поза увагою наявну в матеріалах справи квитанцію про перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 .

Звертається увага, що у додатках до позову, який поданий в електронному виді, мається копія кредитного договору підписаного відповідачем одноразовим ідентифікатором.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 18.05.2021 між ОСОБА_1 і ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 3624135 зі строком дії 15 днів (а.с.26-29)

Згідно договору про споживчий кредит № 3624135 від 18.05.2021 ТОВ "Мілоан" зобов`язалося на умовах, визначених цим договором, надати ОСОБА_1 грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 20 000,00 грн строком на 15 днів з 18.05.2021, термін повернення кредиту 02.06.2021. Проценти за користування кредитом становлять 5 100 грн, які нараховуються за ставкою 1,70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована (а.с.26).

Відповідно п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 3 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 15,00 відсотків від суми кредиту одноразово (а.с.26)

Проценти за користування кредитом: 5 100 грн, які нараховуються за ставкою 1,70% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п.1.5.2 Договору).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п.1.6 Договору).

Із положень пункту 2.2.3 кредитного договору слідує, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена пунктом 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо визначена в пункті 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного пунктом 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену пунктом 1.6 договору. Якщо визначена пунктом 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно пункту 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно пункту 1.6 договору.

Відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору.

Додатками до вказаного договору є графік платежів за договором про споживчий кредит № 3624135 від 18.05.2021 і паспорт споживчого кредиту № 3624135 (а.с.30-31), відповідно до якого вартість кредиту згідно договору становить 28 100 грн в разі його погашення в 15-денний строк з моменту видачі.

Відповідно до копії платіжного доручення № 46548016 від 18.05.2021 ТОВ "Мілоан" отримувачу ОСОБА_1 перерахувало 20 000 грн коштів згідно договору № 3624135 (а.с.33)

Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 06Т від 10.08.2021 ТОВ "Мілоан" на підставі визначених цим договором умов передав (відступив) ТОВ "Діджи Фінанс" за плату, а останній прийняв належні первісному кредитору ТОВ "Мілоан" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, укладеними між останнім та ними. Внаслідок цього новий кредитор (ТОВ "Діджи Фінанс") заміняє ТОВ "Мілоан" у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані в реєстрі боржників та набуває грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами. Згідно умов договору новий кредитор має повідомити боржників про отримання ним права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ними та ТОВ "Мілоан" (а.с.15-19).

Відповідно до копій платіжних інструкцій за період з 03.09.2021 по 25.11.2021 ТОВ "Діджи Фінанс" було перераховано на рахунок ТОВ "Мілоан" згідно договору відступлення права вимог № 06Т від 10.08.2021 кошти на загальну суму 3 526 422,38 грн на виконання умов цього договору (а.с.36-37, 39-43).

Згідно копії витягу з додатку до договору факторингу № 06Т від 10.08.2021 залишок боргу на момент відступлення прав вимоги по кредитному договору № 3624135 від 18.05.2021 становить 88 100 грн, з яких: 20 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 65 100 грн - суми заборгованості за відсотками, 3 000 грн - сума заборгованості за комісією (а.с.12).

Така сума заборгованості зазначена у копії відомості про щоденні нарахування та погашення за період з 18.05.2021 по 01.08.2021 за вказаним договором (а.с.13).

27.09.2024 ТОВ «Діджи Фінанс» направлено на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу якою було повідомлено останнього про відступлення прав вимоги , наявність у нього заборгованості у розмірі 88 100 грн та необхідності її сплати.(а.с.35)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів підписання ОСОБА_1 договору № 3624135 від 18.05.2021, а також відсутні паспортні дані відповідача.

Перевіряючи правильність оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як визначено частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, якщо інше не встановлено договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Діджи Фінанс» обґрунтувало свої вимоги письмовими доказами: копією анкети заяви на кредит № 3624135 від 18.05.2021 (а.с.10); копією договору про споживчий кредит № 3624135 (індивідуальна частина) від 18.05.2021, до якого включені графік платежів за договором і паспорт споживчого кредиту (а.с.26-31).

Указані документи (наявні в матеріалах справи у паперовому виді) не підписані ОСОБА_1 , у тому числі за допомогою електронного підпису.

Однак, скаржником в апеляційній скарзі звернуто увагу суду на той факт, що в підсистемі «Електронний суд» перебуває копія договору про споживчий кредит № 3624135 від 18.05.2021.

Перевіряючи вказаний довід апеляційної скарги, апеляційним судом встановлено, що дійсно в додатках до позовної заяви перебуває копія договору про споживчий кредит № 3624135 від 18.05.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 , підписаного останнім за допомогою електронного підпису V22975, який розташований у верхньому лівому куті договору, та він зникає у разі роздруковування документа.

Наявність в підсистемі «Електронний суд» копії договору про споживчий кредит, підписаного відповідачем, свідчить про укладеність кредитного договору.

Також факт укладення кредитного договору і отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується копією платіжного доручення №46548016 від 18 травня 2021 року (а.с.33), з якої вбачається, що ТОВ «Мілоан» перерахувало кредитні кошти у розмірі 20 000 грн на картковий рахунок у pd MASTERCARD (номер карти НОМЕР_1 ).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про недоведеність укладення кредитного договору і отримання відповідачем коштів за цим договором.

Отже, позивачем в повному обсязі доведено факт укладення з відповідачем договору кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів.

Перевіривши нарахування відсотків по договору № 3624135 від 18.05.2021, апеляційний суд приходить до висновків про їх обґрунтованість.

Так, відповідно до положень п.2.3. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування може бути продовжений (пролонгований) на пільгових чи на стандартних умовах.

Продовження строку кредитування на пільгових умовах відбувається строком на, три, сім і п?ятнадцять днів за умови сплати позичальником комісії і частини заборгованості за кредитом (тілом).

Продовження строку кредитування на стандартних умовах відбувається у разі, якщо після завершення строку кредитування позичальник продовжує користуватися кредитними коштами. Такий строк користування кредитом сторони визначили тривалістю шістдесят днів.

Отже, у пункті 2.3. сторонами погоджено максимальний строк користування кредитом 60 днів, тобто нарахування процентів за цей період є платою позичальника за правомірне користування кредитними коштами.

Матеріали справи не містять відомостей про своєчасне внесення ОСОБА_1 коштів на погашення заборгованості до 02.06.2021 (дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту (п.1.4. договору). Отже, ТОВ «Мілоан» відповідно до п.2.3. продовжив строк кредитування на 7 днів з нарахуванням комісії розмірі 5% від поточного залишку кредиту. В подальшому товариством проведено аналогічну пролонгацію договору, однак не більше 60 днів, тобто до 01.08.2021, відповідно до п.2.3.1.2. договору.

За таких обставин слід визнати обґрунтованим нарахування первісним кредитором заборгованості за кредитом у сумі 88 100 грн, з яких вбачається: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 20 000 грн, заборгованість по процентам 65100 грн та заборгованість по комісії у розмірі 3000 грн.

З огляду на зазначене, оскільки позивач надав докази, які підтверджують факт домовленості між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 про надання кредиту, а також наявні докази неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору у встановлений кредитним договором строк - не повернув кредитні кошти, не сплатив проценти за користування кредитом (відповідач не спростував цього факту), колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача витрат, понесених товариством на правову допомогу в суді першої інстанції у розмірі 6 000 грн.

Оскільки матеріали справи не містять обґрунтованих заперечень щодо суми яку просив стягнути позивач то відповідно постанови ВС від 13.03.2025 у справі № 275/150/22, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи та за відсутності обгрунтованих заперечень.

Відповідно ст.141 ЦПК України ТОВ «Мілоан» також має право на стягнення з ОСОБА_1 судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції у розмірі 2 422,40 грн (а.с.52) та за подачу апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн (а.с.91), а всього 6 056 грн.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити.

Заочне рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2025 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (; вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ, 04112) заборгованість за договором № 3624135 від 18.05.2021 у розмірі 88 100 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (; вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ, 04112) судові витрати у розмірі 6 056 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (; вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ, 04112) витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 липня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов