Єдиний унікальний номер справи 333/6904/13-ц
Номер провадження 4-с/333/16/25
УХВАЛА

іменем України

07 липня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання представника скаржника адвоката державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)Стоматова Е.Г. Бережної Д.О. Працевитого Г.О. Петренко Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця, стягувач: ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (вул. Щорса, буд. 36-б, м. Київ, 01133), правонаступник стягувача: ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (вул. Автотранспортна, буд. 2, оф. 205, м. Дніпро, 49089), Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Європейська, буд. 16, м. Запоріжжя, 69104) -

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2025 року до суду надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на бездіяльність державного виконавця, просить суд: зобов`язати Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з реєстру обтяжень нерухомого майна записи про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 , накладені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.03.2014 р. по виконавчому провадженню №42448637.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, 14.03.2008 р. між ТОВ «УкрПромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 240111002/ФК-08, відповідно до якого позичальник отримала кредитні кошти у розмірі 141400,00 грн. в строк до 13.03.2011 р.

В якості забезпечення зобов?язань за кредитним договором, 14.03.2008 р. між ТОВ «УкрПромбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №24-0111002/Zфпор-08.

30.06.2010 р. ТОВ «УкрПромбанк» передав право вимоги за кредитним договором №240111002/ФК-08 від 14.03.2008 р. та договором поруки №24-0111002/Zфпор-08 від 14.03.2008 р. новому кредитору - ПАТ «Дельта Банк».

В зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору ПАТ «Дельта Банк» звернулись до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №240111002/ФК-08 від 14.03.2008 р.

31.10.2013 р. рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі №333/6904/13-ц було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №240111002/ФК-08 від 14.03.2008 р. у розмірі 189743,82 грн. та судовий збір у розмірі 1897,44 грн.

На виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 р. видано наступні виконавчі листи:

1. Виконавчий лист №812/6904/13, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №240111002/ФК-08 від 14.03.2008 р. у розмірі 189743,82 грн.

2. Виконавчий лист №812/6904/13, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судового збору у розмірі 1897,44 грн.

На підставі вищевказаних виконавчих листів державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження №42448637.

В рамках виконавчого провадження були накладені арешти на все майно боржника ОСОБА_1 , що підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.03.2014 р.

14.02.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Запорізької області з апеляційною скаргою на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 р. по справі № 333/6904/13-ц.

01.04.2014 р. ухвалою Апеляційного суду Запорізької області було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 р. по справі № 333/6904/13-ц.

14.04.2014 р. державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №42448637 було винесено постанову про повернення виконавчого документа до органу, що його видав, у зв?язку з прийняттям апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 р., на підставі якого було видано виконавчий лист №812/6904/13 та відкрито вказане виконавче провадження №42448637 (ч. 1 ст. 48, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

У подальшому вищевказаний виконавчий лист №812/6904/13 стягувачем ПАТ «Дельта Банк» повторно на виконання не пред`являвся.

15.04.2021 р. ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя було замінено у вищевказаних виконавчих листах стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінанструп».

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» виконавчий лист №812/6904/13 до виконання також не пред`являвся - в зв?язку з закінченням термінів пред?явлення виконавчих листів.

Станом на сьогодні виконавче провадження №42448637 завершено, проте арешти, накладені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.03.2014 р. - не зняті.

17.03.2025 р. представник скаржника, адвокат Працевитий Г.О. звернувся до Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування арешту з майна боржника за виконавчим провадженням №42448637.

14.04.2025 р. представником скаржника було отримано відповідь від Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на вищевказану заяву, в якій зазначається про відмову у знятті арешту з майна боржника через відсутність на те законних підстав, вичерпний перелік яких зазначається у ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавцем також зазначається, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Наявність арештів на все майно скаржника порушує його право власності, яке захищається Конституцією та законодавством України, а тому Скаржник звертається з вказаною скаргою на бездіяльність виконавця.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 30 квітня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання. Витребувано з Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати матеріали виконавчого провадження № 42448637.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав зазначені вимоги та просив задовольнити з підстав зазначених в ній.

У судовому засіданні державний виконавець заперечував, щодо оскілки на даний час відсутні підстави для зняття арешту з майна.

Дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, суд встановив наступне.

14.03.2008 р. між ТОВ «УкрПромбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 240111002/ФК-08, відповідно до якого позичальник отримала кредитні кошти у розмірі 141400,00 грн. в строк до 13.03.2011 р.

В якості забезпечення зобов?язань за кредитним договором, 14.03.2008 р. між ТОВ «УкрПромбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №24-0111002/Zфпор-08.

30.06.2010 р. ТОВ «УкрПромбанк» передав право вимоги за кредитним договором №240111002/ФК-08 від 14.03.2008 р. та договором поруки №24-0111002/Zфпор-08 від 14.03.2008 р. новому кредитору - ПАТ «Дельта Банк».

В зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору ПАТ «Дельта Банк» звернулись до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №240111002/ФК-08 від 14.03.2008 р.

31.10.2013 р. рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі №333/6904/13-ц було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №240111002/ФК-08 від 14.03.2008 р. у розмірі 189743,82 грн. та судовий збір у розмірі 1897,44 грн.

На виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 р. видано наступні виконавчі листи:

1. Виконавчий лист №812/6904/13, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №240111002/ФК-08 від 14.03.2008 р. у розмірі 189743,82 грн.

2. Виконавчий лист №812/6904/13, виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судового збору у розмірі 1897,44 грн.

На підставі вищевказаних виконавчих листів державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження №42448637.

В рамках виконавчого провадження були накладені арешти на все майно боржника ОСОБА_1 , що підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.03.2014 р.

14.02.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Запорізької області з апеляційною скаргою на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 р. по справі № 333/6904/13-ц.

01.04.2014 р. ухвалою Апеляційного суду Запорізької області було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 р. по справі № 333/6904/13-ц.

14.04.2014 р. державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №42448637 було винесено постанову про повернення виконавчого документа до органу, що його видав, у зв?язку з прийняттям апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 р., на підставі якого було видано виконавчий лист № 812/6904/13 та відкрито вказане виконавче провадження № 42448637 (ч. 1 ст. 48, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») та перебувають в матеріалах цивільної справи. /т.1 а.с.140, 143/.

У подальшому вищевказаний виконавчий лист №812/6904/13 стягувачем ПАТ «Дельта Банк» повторно на виконання не пред`являвся.

15.04.2021 р. ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя було замінено у вищевказаних виконавчих листах стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінанструп».

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2021 року про зміну сторони виконавчого провадження за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у цій справі залишено без змін.

17 березня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О. звернувся до Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про скасування арешту з майна боржника, в якій просить скасувати арешти з рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , накладені при виконанні виконавчого листа №812/6904/13, виданого на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 р., про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 н користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №/ФК-0 від 14.03.2008 р. в розмірі 189 743,82 грн.

07 квітня 2025 року на адресу представника ОСОБА_1 адвокат Працевитого Г.О. надійшла відповідь начальника Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих.. № 34879-9-29.23-38 у якій зазначено про відсутність підстав передбачених ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» для зняття арешту з майна боржника.

Як встановлено з відповіді державного виконавця Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перевіркою даних Автоматизованою системою виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №42448637, з примусового виконання виконавчого листа №812/6904/13 виданого на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 240111002/ ФК-08 від 14.03.2008 в розмірі 189743,82 грн. На даний час виконавче провадження 42448637 в межах якого накладався арешт на нерухоме майно за постановою державного виконавця строки зберігання якого закінчилися знищено, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерством юстиції України п. 9.9. «строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 F 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент накладення арешту на майно) державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями ст. 320 ЦК України встановлено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 1 статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Застосування арешту майна боржника, як обмежувального заходу, не повинне призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1- 2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Відповідно до ч. 1 стаття 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду 03 листопада 2021 року в справа №161/14034/20 міститься висновок про те, що «арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню».

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відтак, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Встановивши зазначені обставини, суд прийшов до висновку, що необхідно скасувати арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою Комунарського ВДВС ЗМУЮ від 25 березня 2014 року ВП № 42448637 .

Керуючись статями 447-451 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця, стягувач: ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» (вул. Щорса, буд. 36-б, м. Київ, 01133), правонаступник стягувача: ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (вул. Автотранспортна, буд. 2, оф. 205, м. Дніпро, 49089), Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Європейська, буд. 16, м. Запоріжжя, 69104 задовольнити частково.

Скасувати арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що був накладений в межах виконавчого провадженні №43535564 на підставі постанови державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського юстиції Кисліциної Юлії Дмитрівни від 25 березня 2014 року.

У іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 10 липня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов