Справа№587/2589/25
Провадження №2/592/2385/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Пархомчука Сергія Валерійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача Пархомчук С.В., який діє в інтересах ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 24.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2063709 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Сума виданого кредиту: 7800 грн., дата надання кредиту: 24.06.2021, строк кредиту: 30 днів, валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка: 1,90% в день. 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-24122001, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 . На підтвердження виконання вимог п.2.1 кредитного договору, 24.06.2021 на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 7800 грн., за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 31.01.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 25584 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 7800 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 17784 грн. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №2063709 від 24.06.2021 року в сумі 25584 грн, судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав.

Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2063709, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 7800 грн., строк кредиту 30 днів (а.с.12-15).

Згідно п. 2.1 договору, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.

Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором С758 направлявся ОСОБА_1 24.06.2021 року шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений в Кредитному договорі та довідці про ідентифікацію (а.с.17 зворот).

Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом наданим ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» вих №32590-0403 від 04.03.2024 року, відповідно до якої 24.06.2021 18:20:10 на картковий рахунок перераховано кредитні кошти в сумі 7800 грн. за реквізитами платіжної картки НОМЕР_3 (а.с.22).

Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договору № 2063709 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.06.2021 року.

24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) було укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів та які входять до портфелю заборгованості (а.с.20-21).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 2063709 від 24.06.2021 року на загальну суму заборгованості 25584 грн. (а.с.17).

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

ОСОБА_1 , скориставшись кредитними коштами, не виконав належним чином умови договору, у зв`язку з чим згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №2063709 від 24.06.2021 року, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 25584 грн., яка складається з простроченого тіла в розмірі 7800 грн. та прострочених процентів в розмірі 17784 грн. (а.с.16 зворот).

Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору позики №2063709, що був укладений між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».

Відповідачем рішення суду про визнання договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 недійсним, суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Таким чином, позикодавець ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Як встановлено судом, між сторонами по справі укладено договорів № 2063709 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 24.06.2021 року, згідно з яким сума кредиту становить 7800 грн.

Відповідно п. 1.3 договору строк кредиту 30 днів.

Згідно п.1.4 договору, тип процентної ставки фіксована. 1.4.1 стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.4.1 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору.

Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст.1048 ЦК України, і самим Договором.

Отже, заборгованість по відсоткам за умовами вказаного договору становить лише 4446 грн. (7800х1,90%х30 днів), яка разом з простроченою сумою кредиту 7800 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Прострочена заборгованість по відсоткам у сумі 13338 грн. (17784 грн. 4446 грн.) не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено пролонгацію або ж автопролонгацію вищевказаного договору, що давало б можливість продовження нарахування відсотків за користування кредитом на суми, зазначені у розрахунку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню 7800 грн. сума кредиту, та 4446 грн. нараховані відсотки за 30 днів - період кредитування (7800 х 1,90% х 30), що разом становить 12246 грн.

Так, звертаючись до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн., а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог 48% (12246 : 25584 х 100), що відповідно становить 1162,75 грн (48%) (2422,40 х 48 / 100 = 1162,75) судового збору.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» здійснював адвокат Пархомчук С.В. на підставі: договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.18-19); з копії Акту про отримання правової допомоги від 14.07.2025 року, відповідно до якого адвокат Пархомчук С.В. надав, а клієнт ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняв правову допомогу на суму 10500 грн. (а.с.43); копію платіжної інструкції № 3 9477 від 14.07.2025 року на суму 10500 грн. призначення платежу оплата за правничу допомогу згідно рахунку 14.07-2025-30 від 14.07.2025 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.44); копією рахунку № 14.07.2025-30 від 14.07.2025 року адвоката Пархомчука С.В. на суму 10500 грн. (а.с.45).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оскільки позов майнового характеру задоволено на 40%, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати на правничу допомогу в сумі 10500 грн. підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 5040 грн (10500 х 48 / 100).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1162,75 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5040 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов представника позивача Пархомчука Сергія Валерійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №2063709 від 24.06.2021 року в сумі 12246 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7800 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 4446 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у сумі 1162 грн. 75 коп. та 5040 грн. витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич