ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/744/25Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 22-ц/817/746/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участі секретаря Дідух М.Є.

учасників справи: представника Теребовлянського районного споживчого товариства Пискливця В.В., представника Теребовлянського районного споживчого товариства та Спілки споживчих товариств Тернопільської області - адвоката Козак Н.В.представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чорняка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 606/744/25 за апеляційною скаргою Теребовлянського районного споживчого товариства на ухвалу Теребовлянського районного суду від 29 травня 2025 року, постановлену суддею Марціцкою І.Б., за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянського районного споживчого товариства, третя особа Спілка споживчих товариств Тернопільської області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

у травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Теребовлянського районного споживчого товариства, третя особа спілка споживчих товариств Тернопільської області про зобов`язання вчинити дії. Просив зобов`язати Теребовлянське районне споживче товариство укласти із ним договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі, магазину, загальною площею 956,3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на умовах проведеного аукціону, який оформлено протоколом аукціону №16 (лот № 17) від 19.09.2024.

28.05.2025 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, у якій додатково заявив вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, магазину цегляного, загальною площею 956,3 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . від 21.05.2025, який укладений між Теребовлянським районним споживчим товариством та Благодійною організацією Фонд благодійність.

28.05.2025 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, магазин, загальною площею 956,3 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 та на праві власності належить Благодійній організації «Фонд благодійність» .

В обґрунтуванням заяви зазначив, що позивач став переможцем аукціону, на якому було реалізовано нежитлову будівлю магазин в с. Ілавче. 13 березня 2025 року він отримав від відповідача інформаційний лист, в якому вказано, що аукціон вважається таким, що не відбувся. Вважає, що відповідач свідомо та протиправно ухиляється від укладення договору купівлі-продажу, перешкоджає йому в законний спосіб оформити право власності на будівлю, яку він придбав на аукціоні.

Вказав, що після звернення до суду з позовом, Теребовлянське районне споживче товариство 21 травня 2025 року уклало договір купівлі-продажу із Благодійною організацією «Фонд благодійність» та відчужило нежитлову будівлю магазин в с. Ілавче. За таких підстав вважає, що такі дії відповідача спрямовані на уникнення виконання зобов`язання.

Просить накласти арешт на нежитлову будівлю, магазин, загальною площею 956,3 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що є співрозмірним до позовних вимог. Вказує, що невжиття даного заходу забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду, у разі розпорядження відповідачем вказаним майном на користь третіх осіб.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чорняк Михайло Петрович, про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі №606/744/25 за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянського районного споживчого товариства, Благодійної організації "Фонд Благодійність", третя особа Спілка споживчих товариств Тернопільської області про зобов`язання вчинити дії.

Заборонено Благодійній організації «ФОНД БЛАГОДІЙНІСТЬ» , адреса місця реєстрації с. Ілавче, Теребовлянський район Тернопільська область вчиняти будь-які дії щодо відчуження магазину цегляного, загальною площею 928,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволені решти вимог відмовлено.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Роз`яснено, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

В апеляційній скарзі Теребовлянське районне споживче товариство просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви за безпідставністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та прийнята з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що посилання заявника на те, що між позивачем та відповідачами виник спір з приводу укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна магазину по АДРЕСА_1 , не відповідає дійсності.

При обґрунтуванні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 мав довести документально, що стороною у спорі зроблено пропозицію щодо укладення договору чи прийнято пропозицію та на цих стадіях порушуються права позивача.

Окрім того, у поданій заяві про забезпечення позову не вказано, на якій стадії оферти чи акцепту порушуються права заявника та у заяві про зміну предмету позову зазначено, що спірні відносини між позивачем та відповідачем пов`язані з викупом майна на аукціоні, проте жодних пропозицій з приводу укладення договору купівлі-продажу майна не поступало, тому вважають, що предмет спору, визначений у позові щодо укладення договору відсутній, у зв`язку з чим забезпечення позову є необґрунтованим та таким, що порушує права фактичного власника майна Благодійної організації Фонд Благодійність та Теребовлянського районного споживчого товариства .

Також в ухвалі суду першої інстанції не наведено мотивів, з яких суд дійшов висновку про наявність небезпеки заподіяння шкоди правам та свободам позивача до ухвалення рішення у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу Спілка споживчих товариств Тернопільської області просить апеляційну скаргу Теребовлянського районного споживчого товариства задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Мотивує тим, що позивач не навів порушення його прав та інтересів, а суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, не взяв до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном.

Зазначає, що позивач у справі в порушення умов аукціону як покупець, пропустив термін для оплати коштів за придбане майно ( протягом 15 днів від дати підписання протоколу аукціону) та не оплатив вартості придбаних аукціонних основних засобів власнику майна. Лише в березні 2025 року Теребовлянське райСТ звернулось до організатора аукціону про визнання його таким, що не відбувся та 05.03.2025 року комісія вирішила вказаний аукціон визнати таким, що не відбувся та повідомило про це заявника ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3.21. методичних рекомендацій щодо організації та проведення аукціону з продажу основних засобів в споживчій кооперації України, затвердженими постановою правління Укркоопспілки від 15.03.2017р., якщо аукціон оголошено таким, що не відбувся, організатор аукціону повідомляє про це власника майна і власник може призначити наступний аукціон.

За рішенням власника майна Теребовлянського районного споживчого товариства, повторно відбувся аукціон з продажу майна магазину, загальною площею 956,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і переможцем стала Благодійна організація «Фонд Благодійність», з якою на законних підставах укладено договір купівлі-продажу, тому зазначені в ухвалі заходи забезпечення позову на майно обмежують право власника.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Чорняк М.П., просить апеляційну скаргу Теребовлянського районного споживчого товариства залишити без задоволення.

Посилається на те, що доводи апеляційної скарги Теребовлянського районного споживчого товариства зводяться лише до незгоди із ухвалою Теребовлянського районного суду про забезпечення позову та не дають передбачених законом підстав для скасування оскарженого судового рішення, яке відповідають вимогам щодо їх законності та обґрунтованості.

Зазначив, що на час прийняття ухвали Теребовлянським районним судом, та на даний час, скаржник не був власником спірного нерухомого майна, тому його права чи інтереси як власника не були порушені та не могли бути порушеними.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Теребовлянського районного споживчого товариства Пискливець В.В. доводи апеляційної скарги підтримав, зіславшись на викладені у ній доводи.

Адвокат Козак Н.В., яка представляє інтереси Теребовлянського районного споживчого товариства та Спілки споживчих товариств Тернопільської області підтримала апеляційну скаргу, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Чорняк М.В. проти доводів апеляційної скарги заперечив, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами та наявні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на те, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

В постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла такого висновку: «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У справі, що переглядається, встановлено, що між сторонами виник спір з приводу укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна магазину загальною площею загальною площею 956,3 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Як на підставу забезпечення позову заявник посилався на те, що він став переможцем аукціону, на якому було реалізовано спірну нежитлову будівлю. 13 березня 2025 року він отримав від відповідача інформаційний лист, в якому вказано, що аукціон вважається таким, що не відбувся. Після звернення до суду з позовом 19 травня 2025 року, Теребовлянське районне споживче товариство 21 травня 2025 року уклало договір купівлі-продажу із Благодійною організацією «Фонд благодійність» та відчужило нежитлову будівлю магазин в с. Ілавче, що стало підставою для звернення із заявою про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність та обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись 19.05.2025 року із позовною заявою, позивач одночасно подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 21 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено. Суд першої інстанції керувався тим, що до заяви про забезпечення позову не долучено доказів, які б підтверджували, що нежитлова будівля, на яку просить накласти арешт позивач належить відповідачу.

В цей же день - 21 травня 2025 року Теребовлянське районне споживче товариство уклало договір купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину в с. Ілавче із Благодійною організацією Фонд благодійність .

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що між сторонами виник спір щодо зобов`язання вчинити дії та визнання недійсним договору купівлі-продажу, тому невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Благодійній організації «ФОНД БЛАГОДІЙНІСТЬ» вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірного майна, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що забезпечення позову є необґрунтованим та таким, що порушує права фактичного власника майна Благодійної організації Фонд Благодійність та Теребовлянського районного споживчого товариства, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вжиті судом заходи у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог та є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення.

Такий вид забезпечення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Окрім того, Теребовлянське районне споживче товариство не є власником спірного майна, не є уповноваженою особою Благодійної організації Фонд Благодійність та при зверненні із апеляційною скаргою не надало доказів негативних наслідків у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Зважаючи на викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції питання щодо забезпечення позову вирішено з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди з постановленою ухвалою, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому не приймаються до уваги колегією суддів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Теребовлянського районного споживчого товариства слід залиши без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2025 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Теребовлянського районного споживчого товариства, залишити без задоволення.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 липня 2025 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів

М.В. Хома