30 червня 2025 року м. Кропивницький
справа № 402/157/22
провадження № 22-з/4809/79/25
Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Мурашка С. І.,
за участю секретаря судового засідання Бойко В. В.,
учасники справи:
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Благовіщенська міська територіальна громада в особі Благовіщенської міської ради,
розглянувши питання про ухвалення додаткового рішення у справі № 402/157/22, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованіського районного суду Кіровоградської області (суддя Гут Ю. О.) від 09.12.2024,
Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09.12.2024 у задоволенні позовних ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями, позивач ОСОБА_1 подала до Кропивницького апеляційного суду до суду апеляційну скаргу в якій просила скасувати рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09.12.2024 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16.06.2025 вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Голованіського районного суду Кіровоградської області від 09.12.2024 - без змін. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відмовлено.

19.06.2025 до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява адвоката Терновенка Романа Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про ухвалення додаткового рішення у справі № 402/157/22, який просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 14 534,40 грн. В обґрунтування поданої заяви зазначається, що враховуючи ту обставину, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, які понесли відповідачі під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції слід покласти на позивача.

25.06.2025 до суду надійшла заява (заперечення) ОСОБА_1 про відмову в задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які понесли відповідачі. Суть заперечень позивача зводяться до наступного: докази судових витрат відповідачів подано до суду несвоєчасно; відповідачі не подавали попередні розрахунку судових витрат; заявниками завищено розмір витрат на послуги адвоката так, які він надавав свої послуги одночасно всім трьом відповідачам, а не кожному з них окремо; заявлені відповідачем до компенсації судові витрати неспівмірні зі складністю справи та ціною позову.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20.06.2025 питання про ухвалення додаткового рішення (постанови) у справі № 402/157/22 призначено до розгляду на 25.06.2025 о 14:00.

Ухвалою суду від 25.06.2025 задоволено клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду питання про ухвалення додаткового рішення на іншу дату через зайнятість її представника в іншій справі.

У судовому засіданні 30.06..2025 адвокат Терновенко Р. М. підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу, позивач у справі ОСОБА_1 заперечила проти задоволення цієї заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у справі докази. В межах досліджуваного питання, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково.

Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 ст. 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. При цьому, у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено: а) висновок суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Нормою ст. 270 ЦПК України визначено право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, ухвалення додаткового рішення у справі є способом усунення його неповноти.

Зі змісту постанови Кропивницького апеляційного суду у даній справі від 16.06.2025 вбачається, що питання відшкодування відповідачам понесених ними витрат на правову допомогу адвоката у суді апеляційної інстанцій не вирішувалось.

Отже, наявні визначені процесуальним законом підстави для ухвалення апеляційним судом додаткової постанови у справі.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди у найближчий можливий строк. Договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 596/2305/18-ц.

У додатковій постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 143/173/19 зроблено висновок про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 750/2055/20 зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Адвокат Терновенко Р. М., від імені відповідачів Манзика Л. Т., Манзик Т. Л. та ОСОБА_4 , звернувся про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачами у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно з матеріалами справи (протокол судового засідання від 16.06.2025) під час судових дебатів у своєму заключному слові адвокат Терновенко Р. М. заявив про компенсацію судових витрат відповідачів та намір подати відповідні докази протягом наступних п`яти днів.

18.06.2025 на підтвердження розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачами під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, представник відповідачів з використанням системи «Елекстронний суд» надав до суду докази:

1)щодо витрат відповідача ОСОБА_6 :

договір про надання правової допомоги №б/н від 08.11.2022;

додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № /н від 08.11.2022 (Акт прийому-передачі виконаних робіт від 18.06.2025);

ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1041931;

довіреність Мазик Леоніда Терентійовича від 21.02.2025;

квитанція до прибуткового касового ордера №б/н від 18.06.2025 на суму 4 844,80 грн.

2)щодо витрат відповідача ОСОБА_7 :

договір про надання правової допомоги №б/н від 08.11.2022;

додаток №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 08.11.2022 (Акт прийому-передачі виконаних робіт від 18.06.2025);

ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1041931;

довіреність Мазик Сергія Леонідовича від 21.02.2025;

квитанція до прибуткового касового ордера №б/н від 18.06.2025 на суму 4 844,80 грн.

3)щодо витрат відповідача ОСОБА_8 :

договір про надання правової допомоги №б/н від 08.11.2022;

додаток №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 08.11.2022 (Акт прийому-передачі виконаних робіт від 18.06.2025);

ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1041931;

довіреність Мазик Тетяни Леонідівни від 21.02.2025;

квитанція до прибуткового касового ордера № б/н від 18.06.2025 на суму 4 844,80 грн.

Оцінивши надані представником відповідачів докази, колегія судів апеляційного суду дійшов висновку про їх належність, допустимість, достовірність та достатність для ухвалення додаткового рішення.

Доводи позивача про несвоєчасність поданих доказів не заслуговують на увагу так, як акти приймання-передачі виконаних робіт та квитанції про проведення розрахунку були оформлені після ухвалення постанови апеляційного суду, а тому не могли бути подані раніше. Інші докази раніше вже були поданні до суду під час розгляду справи в суді першої інстанції (Т. 2, а. с. 86, 90, 94; Т. 3, а. с. 32 34, 56 58).

Проте, враховуючи наведені в актах приймання-передачі виконаних адвокатом робіт колегія відомості, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами позивача, що проте, що загальна сума витрат є необґрунтованою.

По-перше, згідно з актами приймання-передачі адвокат надав кожному з відповідачів послугу з виготовлення та направлення до суду клопотання від 11.04.2025 про участь у судовому засіданні в режимі відоеконференції на що витрачено по 30 хв. вартістю по 650 грн. Однак з матеріалів справи вбачається, що таке клопотання адвокат Терновенко Р. М. подав одне (Т. 4, а. с. 186 187). Отже, вимога про стягнення таких витрат у потрійному розмірі є необґрунтованою.

По-друге, інші послуги адвоката підготовка та участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції 24.04.2025, 15.05.2024 та 16.06.2024. Колегія суддів врахувала, що у вказаних судових засіданнях адвокат був представником одночасно всіх трьох відповідачів, а не кожного окремо, а тому вимога про стягнення таких витрат у потрійному розмірі є необґрунтованою.

За таких обставин з позивача на користь кожного з відповідачів підлягає стягненню компенсація понесених витрат на професійну правничу допомогу у рівних частинах пропорційно реально наданих адвокатом послуг, тобто по 1413,00 грн кожному.

Керуючись ст. 137, 141, 270, 382,384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Терновенка Романа Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення (додаткову постанову) у справі № 402/157/22.

В порядку розподілу судових витрат:

стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 1413,00 грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу;

стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 1413,00 грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу;

стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 1413,00 грн компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня з дня складення повної додаткової постанови.

Повний текст цієї постанови складено 03.07.2025.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. І. Мурашко