Провадження № 6/761/474/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Клюс В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у справі,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» (надалі по тексту - ТОВ «ФК Інвест-Кредо») звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просило суд: замінити сторону у справі №761/32712/13-ц з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі по тексту - ПАТ «Дельта Банк») на його правонаступника - ТОВ «ФК Інвест-Кредо».

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2014 року у справі №761/32712/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0050/1006/72-061 від 30 жовтня 2006 року в сумі 107 196, 40 грн. 30 травня 2014 року на виконання вищезазначеного рішення суду Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

05 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Інвест-Кредо» укладено договір про відступлення права вимоги №2299/к, відповідно до якого ТОВ «ФК Інвест-Кредо» набуло право вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, сплати грошових коштів, процентів у розмірах, вказаних у додатку №2 до цього договору, зокрема права вимоги до ОСОБА_1 , як до боржника за кредитним договором №0050/1006/72-061 від 30 жовтня 2006 року. З урахуванням зазначеного, просить суд, задовольнити заяву про заміну стягувача у справі.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення заяви, суд вважає можливим розглянути заяву ТОВ «ФК Інвест-Кредо» про заміну сторони стягувача у справі у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов?язковим до виконання. У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, згідно ч.1 ст. 431 ЦПК України.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2014 року у справі №761/32712/13-ц позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 задоволено, ухвалено: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 106 135, 05 грн, судовий збір у розмірі 1 061, 35 грн, а всього 107 196, 40 грн.

30 травня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва на виконання вищезазначеного рішення суду представнику ПАТ «Дельта Банк» видано виконавчий лист.

05 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Інвест-Кредо» було укладено договір про відступлення права вимоги №2299/к, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., відповідно до якого ТОВ «ФК Інвест- Кредо» набуло право вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, сплати грошових коштів, процентів у розмірах, вказаних у додатку №2 до цього договору, зокрема, права вимоги до ОСОБА_1 , як до боржника за кредитним договором №0050/1006/72-061 від 30 жовтня 2006 року.

За змістом ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України.

У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено ч.5 ст. 442 ЦПК України.

До аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ст.55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов?язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов?язку у правовідношенні, коли новий суб?єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов?язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов?язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст.55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов?язків сторони у справі до іншої особи у зв?язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас, відповідно до ст.55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред?явлення документа до виконання, оскільки, у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред?явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 січня 2022 року року у справі №34/425 не вбачає підстав для відступу.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред?явлення до виконання, означатиме, що стягувач після спливу строку пред?явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 5/128 та від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Отже, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред?явлення виконавчого документа до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред?явлення виконавчого листа до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання (постанови Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17; від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13; від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24 травня 2021 року у справі № 911/4460/21; від 30 липня 2019 року у справі № 5/128).

Матеріали справи не містять доказів про пред?явлення виконавчого листа до виконання та наявність відкритих виконавчих проваджень чи повернення виконавчого документа.

Станом на теперішній час строк для пред?явлення виконавчого листа до виконання сплинув, тобто, є пропущеним.

Враховуючи вищевказані правові позиції Верховного Суду, слід зазначити, якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, правонаступник має право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання, за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Доказів, на підтвердження вчинення заявником дій з поновлення строку на пред?явлення вказаного виконавчого документа до виконання суду не було надано.

Разом з тим, у заяві заявник зазначив, що звернувся до суду з цією заявою через наявність у справі низки процесуальних питань, які стосуються захисту його прав та охоронюваних інтересів, і не пов`язані з виконанням рішення суду.

Суд звертає увагу, що у справі № 761/32712/13-ц судом видано виконавчий лист, а отже, судовий процес знаходиться на стадії виконавчого провадження. А тому, враховуючи положення ст.442 ЦПК України, яка відноситься до розділу VI (Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, а якщо виконавче провадження не відкрито, то суд замінює боржника або стягувача у виконавчому листі.

При цьому, заявник не ставить питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні або про заміну стягувача у виконавчому листі.

З урахуванням вищезазначеного, заява ТОВ «ФК Інвест-Кредо» про заміну сторони стягувача у справі не підлягає задоволенню, так як відсутні правові підстави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у справі- залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: