Справа № 314/5873/24
Провадження № 2/314/680/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.05.2025 року м.Вільнянськ

Справа № 314/5873/24;

Провадження № 2/314/680/2025;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

-третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Вільнянської міської ради;

-третя особа виконавчий комітет Павлівської сільської ради Запорізької області, як орган опіки та піклування;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вільнянська міська рада, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Ведмедовської Г.О.,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Вільнянська міська рада, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2008 р. по 2013 р. ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька, ОСОБА_3 .

У свідоцтві про народження дівчинки батьком вписаний Відповідач.

Однак, враховуючи те, що подружнє життя між Сторонами так й не склалося, вони стали проживати окремо. ОСОБА_4 залишилася жити з Позивачкою.

19.06.2020 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

За наслідком чого у Вільнянському ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) було відкрито ВП НОМЕР_3. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що Відповідач має перед Позивачкою заборгованість у розмірі 133666,62 грн.(докази чого надаються).

ОСОБА_3 є дівчинкою з інвалідністю (затримка психічного розвитку, синдром F88, F90.1) (копія медичного висновку додається). Отже, дівчинка потребує особливого виховання та додаткових витрат на своє утримання. Проте, батько дівчинки не виконує рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.06.2020, а й взагалі самоусунувся у вихованні дівчинки.

Відповідач не займається вихованням ОСОБА_4 , не створив умов для гармонійного розвитку дитини, не намагається забезпечувати належні умови розвитку та виховання дитини, не піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини, що свідчить про ухилення та небажання його виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню, розвитку та утриманню доньки. Дитина хворіє, є особою з інвалідністю, потребує постійної реабілітації та лікування. Утриманням, лікуванням та доглядом дитини займається Позивачка.

Як наслідок, у дівчинки виникають перепони в тому числі в отриманні згоди батька на лікування, а також в отриманні офіційних документів відносно себе.

Тому, Позивачка змушена звернутися до суду за захистом прав своєї дитини.

Позивачка та її представник у судовому засіданні на позовних вимогах наполягали, просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, своїх клопотань та заперечень не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позивач та його представник надали свою згоду на заочний розгляд справи.

Третя особа: виконавчий комітет Вільнянської міської ради як орган опіки та піклування, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, до суду надійшов висновокпро доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_5 .

Третя особа: виконавчий комітет Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, своїх клопотань та заперечень не надали.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом, у зв`язку з чим, з метою уникнення затягування розгляду справи, суд приходить до висновку, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів, а тому вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін які не з`явилися на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області; роз`яснено права сторін.

Ухвалою суду від 06.03.2025 залучено у якості третьої особи виконавчий комітет Павлівської сільської ради Запорізької області, як орган опіки та піклування.

12.03.2025 до суду надійшов висновокп виконавчого комітету Вільнянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 02.04.2025 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши позивача та її представника, свідків, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши надані докази, суд

встановив

що з 2008 р. по 2013 р. ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька, ОСОБА_3 .

У свідоцтві про народження дівчинки батьком вписаний Відповідач.

Однак, враховуючи те, що подружнє життя між Сторонами так й не склалося, вони стали проживати окремо. ОСОБА_4 залишилася жити з Позивачкою.

19.06.2020 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

За наслідком чого у Вільнянському ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) було відкрито ВП НОМЕР_3. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що Відповідач має перед Позивачкою заборгованість у розмірі 133666,62 грн.(докази чого надаються).

ОСОБА_3 є дівчинкою з інвалідністю (затримка психічного розвитку, синдром F88, F90.1) (копія медичного висновку додається). Отже, дівчинка потребує особливого виховання та додаткових витрат на своє утримання. Проте, батько дівчинки не виконує рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.06.2020, а й взагалі самоусунувся у вихованні дівчинки.

Відповідач не займається вихованням ОСОБА_4 , не створив умов для гармонійного розвитку дитини, не намагається забезпечувати належні умови розвитку та виховання дитини, не піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини, що свідчить про ухилення та небажання його виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню, розвитку та утриманню доньки. Дитина хворіє, є особою з інвалідністю, потребує постійної реабілітації та лікування. Утриманням, лікуванням та доглядом дитини займається Позивачка.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Судом встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітньої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не займається вихованням ОСОБА_4 , не створив умов для гармонійного розвитку дитини, не намагається забезпечувати належні умови розвитку та виховання дитини, не піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини, що свідчить про ухилення та небажання його виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню, розвитку та утриманню доньки. Дитина хворіє, є особою з інвалідністю, потребує постійної реабілітації та лікування. Утриманням, лікуванням та доглядом дитини займається Позивачка.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили факт не виконання батьком ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків, щодо доньки.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області від 11.03.2025 № 02-02-12/304, розглянувши питання про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини 11.03.2025 року.

Комісія з питань захисту прав дитини на підставі вищевикладених документів, враховуючи те, що ОСОБА_2 самоусунувся від виховання своєї дитини, злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноголосно дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавчий комітет Вільнянської міської ради, як орган опіки та піклування, керуючись ст.164, 165, 166 Сімейного кодексу України, беручі до уваги матеріали справи та в інтересах неповнолітньої дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2,3 ст. 150, 164 та 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей.

Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батьком від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки, як було встановлено не проявляє до неї батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою долею доньки.

Отже, суд вважає, за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати.

Згідно з пунктом 1 частини другоїстатті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 166, 180-182 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1.Цивільний позов задовольнити.

2.Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду буде складено 23.05.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Вільнянської міської ради, , адреса: Запорізька область, Запорізький район, місто Вільнянськ, вул. Бочарова, 4.

Третя особа: виконавчий комітет Павлівської сільської ради Запорізької області, як орган опіки та піклування, , адреса: Запорізька область, Запорізький район, с. Павлівське, вул. Залізнична, буд.28.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

23.05.2025