РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/629/25

Провадження № 2/293/420/2025

15 липня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

05.06.2025 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області, за змістом якого просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн., щомісячно.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що є непрацездатною особою, особою з інвалідністю ІІ групи, потребує матеріальної допомоги з боку повнолітньої доньки ОСОБА_2 .

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.06.2025 справа №293/629/25 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

Ухвалою суду від 09.06.2025 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху із наданням строку позивачу на усунення недоліків позовної заяви.

11.06.2025 на виконання вимог ухвали від 09.06.2025 ОСОБА_1 подана заява про усунення недоліків позову.

17.06.2025 до суду надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2

12.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначив о 10 год. 00 хв. 15.07.2025.

16.06.2025 до суду надійшов відзив на позов.

20.06.2025 позивач подала відповідь на відзив на позов.

15.07.2025 сторони в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись встановленим порядком.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

15.07.2025 в судовому засіданні складено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 . Зміна прізвища відповідача на « ОСОБА_4 » відбулась при реєстрації шлюбу, що стверджується витягом за №4 від 03.06.2025року (а.с.11,12).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є пенсіонеркою за віком, тобто непрацездатною особою, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.9).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією №091211 серії 12ААГ, ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності з 13.05.2022 безтерміново, протипоказана важка фізична праця (а.с.10).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №430660886 від 10.06.2025, відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, МОТИВИ та ОЦІНКА СУДУ.

Судом встановлено, що позивач порушила спір з правовідносини, пов`язаних з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків, що врегульовані главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України).

Відповідно до частини 1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

З аналізу вказаної норми закону слідує, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:

1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);

2) непрацездатність матері, батька;

3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Статтею 51 Конституції України також передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

За положеннями ч.1 ст.204 Сімейного кодексу України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін (ч.1 ст. 205 СК України).

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у цивільній справі № 212/1055/18-ц (касаційне провадження № 61-2386сво19).

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , відповідач зазначає, що її мати є працюючою особою, отримує заробітну плату та пенсійне забезпечення на рівні достатньому для покриття її повсякденних потреб. Крім того, звертає увагу суду, що позивач взагалі не зазначає про свою потребу в матеріальній допомозі (утримані).

Більше того, позивач у відповіді на відзив на позов визнала аргументи викладені відповідачем в запереченнях на позов та підтвердила той факт, що не потребує матеріальної допомоги (утримання) з боку відповідачки.

Таким чином, у разі відсутності потреби позивачки у матеріальній допомозі, у відповідача не виникло зобов`язання передбаченого нормами ст. 202 Сімейного кодексу України по утриманню своєї матері ОСОБА_1 .

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Зважаючи, що за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, та позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати відносяться за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

адреса проживання: АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

адреса проживання: АДРЕСА_3 ,

РНОКПП НОМЕР_3

Повне рішення складено та підписано 22.07.2025.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ