Номер провадження 2/404/2678/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Кропивницький

Фортечний районний суд м. Кропивницького у складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Щербини А.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради (вул. В. Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав, стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року орган опіки та піклування Кропивницької міської ради звернувся до суду із позовом про відібрання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Позов обґрунтовано наступним.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , матір`ю дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , матір`ю дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 .

Відомості про батька дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , матір`ю дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_2 .

Діти ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 знаходяться на обліку управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради (далі - Управління), як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. 28.11.2023 працівниками Управління з батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово проводились профілактичні бесіди під час яких роз`яснювались їх батьківські права, обов`язки та відповідальність передбачену за ухилення від їх виконання, однак, позитивні зміни у виконанні батьківських обов`язків відсутні. Представниками Управління, Кропивницького районного управління поліції головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Кропивницького міського центру соціальних служб під час відвідування сім`ї за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено, що умови для проживання дітей вкрай незадовільні, в помешканні холодно, брудно, відсутнє опалення, та електропостачання, відсутні ліжка, постільна білизна, діти разом з батьками сплять на одному дивані, речі брудні, продукти харчування та приготовлена їжа відсутні. В квартирі не функціонує водовідведення, у ванній кімнаті унітаз забитий екскрементами, ванна наповнена брудною водою від чого у квартирі відчувається стійкий сморід. Таргани в дуже великій кількості. Діти перебували одні вдома у вечірній час, троє молодших дітей перебували без одягу, постійно плакали, інші двоє дітей були одягнені в теплий одяг від якого відчувався сморід. Також, діти повідомили, що в той день їли тільки вранці, коли востаннє купалися не пам`ятають. За результатами проведення актів оцінки рівня безпеки дітей, рівень безпеки ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 оцінено за ознакою «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дітей у батьків. Дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» Кропивницької міської ради» для їх обстеження.

30.11.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали письмове пояснення Управлінню в якому зобов`язалися до 10.12.2023 створити належні умови проживання для дітей, однак, на день звернення до суду жодної інформації щодо змін не отримано. Враховуючи те, що дії та бездіяльність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складають безпосередню загрозу для життя та здоров`я її дитини, Виконавчим комітетом Кропивницької міської ради 01.12.2023 року прийнято рішення № 1073 «Про негайне відібрання дітей». Зазначені обставини свідчать про свідоме нехтування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками, вказують на злісність їх невиконання, що тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України. Просить відібрати дітей, передати їх на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради стягнути аліменти на утримання дітей.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.12.2023 відкрито загальне провадження.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.05.2024 закрито підготовче провадження.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник органу опіки та піклування Кропивницької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги про відібрання дитини та стягнення аліментів, підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги не визнала. Суду пояснила, що після відібрання дітей вони з чоловіком провели ремонтні роботи в квартирі, придбали ліжко, постільну білизну, відремонтували ванну кімнату, підключили електроенергію, ОСОБА_2 працює на цегляному заводі. Діти бажають повернутися додому та проживати з батьками. Вонв також працює на асфальтному заводі. В квартирі є газ, вода, електрострум. Проживають в квартирі, яку успадкувала після смерті бабусі. Просить повернути дітей, оскільки і діти бажають повернутися, і вони виправились.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що провели ремонтні роботи в квартирі, придбали ліжко, постільну білизну, відремонтували ванну кімнату. Діти бажають повернутися додому та проживати з батьками.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що є матір`ю ОСОБА_1 з нею проживає найстарша донька з раннього віку. Її мати завжди цікавилась життям дитини. До ОСОБА_17 приходить часто її брат ОСОБА_18 . Молодших дітей відвідує через вікно, тому що до них не пускають, а ОСОБА_19 відвідує в патронатній сім`ї. Можливо умови проживання дітей були не найкращі, але батьки виправились, діти дуже бажають повернутися додому.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що є матір`ю ОСОБА_2 з нею та її чоловіком проживає онук ОСОБА_14 , він сам прийшов, коли йому було 14 років, до них та залишився жити, оскільки з батьками проживати не хотів, оскільки у них були проблеми. Все, що вона купувала ОСОБА_18 (постіль, телефони, тощо) у нього відбиралось та здавалось в ломбард, або продавалось на ринку. Батько заставляв його ходити на парковку супермаркетів та мити автомобілі, потім зароблені гроші забирав. Зазначила, що після відібрання дітей відповідачі привели у порядок квартиру та виправилися. Просила надати шанс батькам виправитися.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що патронатний вихователь, у якої проживає ОСОБА_10 . ОСОБА_22 привезли після відібрання у відповідачів, вона не вихована, не знала як помитися, як мити голову, до школи ходила рідко, вдома вона сиділа з маленькими сестрами, тому у неї розвинулась гіперопека. Вона ходила мити автомобілі та всі гроші віддавала матері. Батьки наркомани. Вікі передали сумку з речами, а звідти вибігли таргани. Віка хоче повернутися в родину, вона страждає.

Заслухавши пояснення сторін, дітей, інших учасників справи, дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , матір`ю дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , матір`ю дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 .

Відомості про батька дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , матір`ю дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_2 .

ОСОБА_9 помер, що підтверджується, свідоцтвом про смерть.

Діти ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 знаходяться на обліку управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради (далі - Управління), як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків.

ОСОБА_8 проживає з бабусею ОСОБА_16 .

ОСОБА_14 проживає з бабусею ОСОБА_20 .

ОСОБА_10 перебуває у сім`ї патронатних вихователів.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебувають КНП «Кіровоградський обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям».

Відповідачі проживають у однокімнатній квартирі АДРЕСА_4 .

Згідно висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради вбачається, що згідно з актами обстеження умов проживання, складеними працівниками Управління, за місцем проживання дітей не створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей, вдома брудно, продукти харчування відсутні або в недостатній кількості.

Відповідно до постанов Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.06.2021, 05.07.2022, 05.06.2023, 23.08.2023 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.

Згідно з інформаціями КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1м. Кропивницького Кропивницької міської ради» відповідачі неналежним чином виконують батьківські обов`язки, рекомендації лікарів не виконують, на профілактичні огляди з дітьми не з`являються.

Кропивницьким міським центром соціальних служб ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом Центру. З нею систематично проводилась робота, спрямована на покращення умов проживання дітей та формування навичок відповідального батьківства. Під час відвідування родини в помешканні було брудно, кімната захаращена речами, присутні таргани, санвузол не працював. Відповідачка не дотримувалась плану соціального супроводу, не реагувала на поради фахівця, не надавала доступ до помешкання.

Під час від відвідування родини ІНФОРМАЦІЯ_9 умови вкрай незадовільні, в помешканні холодно, брудно, відсутнє опалення та електропостачання, відсутні ліжка, постільна білизна, діти разом з батьками сплять на одному дивані, речі брудні, продукти харчування та приготовлена їжа відсутні. В квартирі відсутнє водовідведення, унітаз забитий фекаліями до верху, ванна повна брудної води, від чого в квартирі відчувається стійкий сморід.

За таких обставин комісія вирішила відібрати дітей від батьків.

Суду надані висновки психолога, якому діти повідомили про їх життя з батьками, а саме:

ОСОБА_14 розповів, що бажає проживати з бабусею та дідусем, оскільки вдома несприятливі умови проживання, батьки вживали наркотичні речовини, з початком війни перестали працювати, батько заставляв його ходити мити фари автомобілів. Він сам попросився піти жити з бабусею та дідусем.

ОСОБА_10 розповіла, що вдома був «бардак», що з братом мили автомобілі на парковці супермаркетів, батьки вживали наркотичні речовини.

ОСОБА_8 розповіла, що її забрала проживати до себе прабабуся, від не вона пішла у садочок та школу, та так і залишилась проживати після смерті прабабусі, з бабусею. Відносини з мамою та відчимом хороші, вона постійно їздить до них в гості.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції.

Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

Аналізуючи доводи позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, щодо підстав відібрання дитини від батьків, в зв`язку з нехтуванням ними батьківськими обов`язками, та докази надані до суду, судом відзначається, що на момент відібрання дітей існували обставини, несприятливі для здоров`я та життя дітей, але за час розгляду справи у суді відповідачі намагались виправити ситуацію, покращити побутові умови, влаштувались на роботу, з метою повернути дітей додому та виховувати їх самостійно.

Крім того, молодші діти виявляють велике бажання повернутися додому та проживати з батьками.

Враховуючи вищевикладене, та враховуючи дані про особу відповідачів, суд зазначає, що відсутні дані про їх негативну характеристику, про алкоголізм, наркоманію, аморальний спосіб життя, жебрацтво, тощо. Так само відсутні дані про насильство над дитиною чи інший негативний на неї вплив з боку відповідача.

При цьому, той факт, що сім`я вимушена жити у квартирі, яка потребує ремонту та облаштування меблями не є показником відношення відповідача до дитини. Посилання представника позивача в цій частині не є достатньою підставою для відібрання дитини на даний час, до того ж, суду не надано доказів того, що в помешканні існує такий стан забрудненості чи антисанітарії, який створює безпосередньо загрозу для життя чи здоров`я дітей на даний час.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані її сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Таким чином, з наданих учасниками справи та досліджених в судовому засіданні доказів суд встановив, що станом на день вирішення питання про відібрання дітей відсутні підстави для відібрання.

При цьому суд виходить з наступного, що як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав має бути наслідком невиконання батьківських обов`язків або їх неналежного виконання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання.

Суд виходить з того, що найкращим для малолітніх дітей є їх проживання в рідній сім`ї, що не заперечувалося представником позивача, і більш того, відібрання дітей у батьків, при встановлених під час судового розгляду конкретних обставинах, що існують на даний час, не відповідає інтересам дитини.

Суд також враховує, що поведінка відповідачів змінилась, вони зробили для себе висновки, бажають і надалі виконувати батьківські обов`язки, мають любов до своїх дітей, і демонструють своїм ставленням дійсне бажання жити з дітьми та опікуватись ними.

Порівнюючи вагомість тих обставин, на які як на підставу для відібрання дітей посилається позивач, і вагомість психологічного аспекту відібрання, враховуючи особу і поведінку відповідачів, а також враховуючи, що відібрання дітей від батьків може бути застосовано лише як крайня міра, коли без відібрання не можна усунути загрозу для життя та здоров`я дитини у інший спосіб, то при наданих доказах і при вставлених судом конкретних обставинах, - суд не вбачає підстав для відібрання, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Так само не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей.

На підставі ст. 170 СК України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради (вул. В. Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25022) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав, стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Резолютивна частина рішення суду оголошена 26.06.2025, повний текст рішення виготовлений 10.07.2025.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Б. Варакіна