Cправа №549/253/25
Провадження№2/549/213/25

РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судового засідання Кривчун Я.А.

представника позивача адвоката Крутоголової О.О.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» (далі ТОВ «Райз-Схід») про стягнення заборгованості за договором оренди та моральної шкоди,

установив:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Крутоголову О.О. звернувся до суду з вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що відповідно до укладеного ним договору оренди землі від 27.02.2015 та додаткової угоди до цього договору від 09.04.2018 ТОВ «Райз-Схід» був орендарем земельної ділянки, площею 6,56 га, кадастровий номер :00:004:0004, строком до 07.07.2022, розмір орендної плати 29 208,70 грн за рік оренди.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022 № 2145-IX строк дії договору вважається поновленим на один рік без волевиявлення сторін.

Посилаючись на те, що орендар орендну плату за 2023 рік не сплатив, прохав стягнути з ТОВ «Райз-Схід» на свою користь заборгованість по орендній платі за 2023 рік у розмірі 29 208,70 грн, 4 156,70 грн - інфляційних втрат, 543 грн пеня; 1201,65 грн 3% річних, а всього 35110,05 грн.

Крім того, посилаючись на ст.ст.23, 1167 ЦК України, також прохав стягнути з відповідача 10 000 гривень моральної шкоди обгрунтовуючи тим, що він є особою похилого віку, має інвалідність внаслідок війни І групи, кошти, які він правомірно розраховував отримати від відповідача, були необхідні йому для проведення операції, про що він інформував ТОВ «Райз-Схід» у заяві від 17.04.2024.

Переживання через неможливість отримати оренду плату за користування належною йому земельною ділянкою спричинило йому душевні страждання та загострили існуючі хронічні хвороби.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 27.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, уточнивши невірно проведені розрахунки у зв`язку з технічними помилками, прохала стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у загальному розмірі 35110,05 грн, з яких: 29 208,70 грн - заборгованість по орендній платі за 2023 рік, 4 156,70 грн - інфляційних втрат, 543 грн пеня; 1201,65 грн 3% річних, а також 10000 грн моральної шкоди.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов не надано (а.с.54, 64а).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 27 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ "Райз-Максимко" укладено договір оренди належної йому земельної ділянки, площею 6,56 га, кадастровий номер :00:004:0004, що знаходилася в адміністративних межах території Білоусівської сільської ради, строком на 7 років (а.с.12-17,19-20).

Згідно з п.10,11 договору обчислення розміру орендної плати за замельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Орендна плата вноситься протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року.

09 квітня 2018 року між сторонами договору укладено додаткову угоду, якою до вищевказаного договору оренди землі були внесені зміни: змінено орендаря з ПрАТ «Райз-Максимко» на ТОВ «Райз-Схід», визначено строк дії договору до 07.07.2022, встановлено орендну плату в розмірі 29 208,70 грн за рік оренди (а.с.18).

Договір оренди землі було поновлено на один рік без волевиявлення сторін договору згідно з приписами Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24 березня 2022 року №2145-IX.

Позивач надсилав листи-повідомлення відповідачу від 16.12.2021, 08.02.2022, 29.05.2023 щодо заперечення щодо продовження дії договору оренди землі з відповідачем, укладення договору оренди землі на новий строк (а.с.24-27).

Також 08 жовтня 2021 року та 16 грудня 2021 року позивач надсилав відповідачу заяви про надання згоди ТОВ «Райз-Схід» на поділ вищезазначеної земельної ділянки (а.с.28-29, 30-32).

28 серпня 2023 року об`єкт нерухомого майна - земельної ділянки, площею 6,56 га, кадастровий номер :00:004:0004, закрито у зв`язку з його поділом, про що внесені відомості до Державного реєстру речових прав (а.с.21).

17 квітня 2024 року через відділення Укрпошти позивач звертався до відповідача з заявою про перерахування йому грошових коштів орендної плати за 2023 рік (а.с. 39-40)

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що орендодавець свої зобов`язання по виплаті орендної плати за 2023 рік не виконав, а тому просив стягнути вказану заборгованість, пеню, а також 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до ст.ст.2,3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст.ст.79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до норм ч.1 ст.93 ЗК України, ст. 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 13 Закону України "Про оренду землі", під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (стаття 21 Закону).

За нормами ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідачем в порядку, визначеному ст.ст.12,81 ЦПК України, не надано належних, достатніх та достовірних доказів про виплату орендної плати позивачу згідно з умовами Договору.

З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконав обов`язки, визначені ст.24 Закону України «Про оренду землі», не сплатив позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за 2023 рік, є підстави для стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі 29 208,70 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.14 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та пеня в розмірі 4 156,70 грн та 543 грн, відповідно,

Разом з тим 3% річних від простроченої суми за період з 01.01.2024 до 14.05.2025 підлягають стягненню у розмірі 1197,96 грн ((29208,70 грн ? 3% /х366 (кількість днів)/366/100= 876,26 грн за період з 01.01.2024 до 31.12.2024) + (29208,70 грн ? 3% /х365 (кількість днів)/365/100= 321,70 грн за період з 01.01.2024 до 14.05.2025)).

Таким чином з ТОВ «Райз-Схід» на користь позивача підлягає стягненню 29 208,70 гривень - сума заборгованості по орендній платі за землю за 2023 рік, 4156,70 гривень - інфляційні витрати, 1197,96 гривень - три проценти річних від простроченої суми, 543 гривень - пеня, а всього 35 106,36 гривень.

Разом з тим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають зважаючи на таке.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав.

Проте у зобов`язальних правовідносинах моральна шкода стягується за правилами ст.611 ЦК України, згідно з якої моральна шкода за невиконання однією із сторін зобов`язання підлягає стягненню у випадку, якщо це обумовлено договором або про це міститься пряма вказівка в законі, що регулює вказані правовідносини.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №692/1276/14-ц.

Однак, відшкодування моральної шкоди ні договором оренди, укладеним між позивачем та відповідачем, ні законом, що регулює відносини оренди землі, не передбачено.

За встановлених обставин вимоги позивача в цій частині є безпідставними.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,п.3 ч.2, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача звільнено від сплати судового збору згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", який складав 1211, 20 грн.

Пропорційність задоволених вимог становить 77,82% (35106,36 грн х 100/45110,05 грн).

В силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 943 грн (1211,20 грн х 77,82%) судового збору.

Крім того надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання юридичних послуг та правової (правничої) допомоги №/1 від 20.01.2025, платіжні інструкції №6АР2-ЕТНЕ-Е094-В3В3 від 27.01.2025, №679Т-9ЕЕ4-Х548-ННМ7 від 24.02.2025, є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 10000 гривень (а.с.42-48).

Вказаний розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та підлягає розподілу за результатами розгляду справи.

Таким чином, враховуючи пропорційність розміру задоволених вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7782 грн витрат на професійну правничу допомогу (10000 грн х 77,82%).

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

1.Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» про стягнення заборгованості за договором оренди та моральної шкоди задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» (місцезнаходження: вул.Аеродромна,1/1, м.Лохвиця, Миргородський район, Полтавська область, 37200, код ЄДРПОУ - 41104731) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по виплаті орендної плати за Договором оренди землі від 27 лютого 2015 року у розмірі 35 106,36 гривень.

3.У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» про стягнення моральної шкоди відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» в дохід держави 943 гривень судового збору.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» на користь ОСОБА_1 7782 гривні судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 01.07.2025.

Суддя С.І.Крєпкий