Справа № 344/7469/25
Провадження № 2/344/3124/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

15 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, покликаючись на те, що 09.07.2014 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 . Під час спільного проживання з відповідачем у нас народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду у справі № 344/3506/22 від 06.10.2022 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Малолітнього сина - ОСОБА_4 вирішено залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1 .

Позивачка зазначає, що з часу розірвання шлюбу вона власними силами забезпечує матеріальні потреби дитини, дбає про її догляд та виховання, а також старанно виконує всі обов`язки, покладені законом, аби забезпечити належні умови для її гармонійного розвитку та утримання. Хоча офіційний шлюб з відповідачем було розірвано у 2022 році, їхнє спільне проживання фактично припинилося ще у 2015 році. На той час відповідач переїхав до іншої країни та обіцяв позивачці надавати фінансову підтримку на утримання спільної дитини, але по факту ця підтримка обмежилася декількома незначними сумами на початку, солодощами та декількома предметами одягу. Однак до 2022 року позивачка не потребувала фінансової допомоги відповідача та не зверталася до нього, оскільки мала стабільний дохід, достатній для забезпечення всіх потреб дитини.

08 березня 2022 року, у зв`язку з важким матеріальним становищем, позивачка звернулася до відповідача з листом щодо необхідності надання коштів на утримання дитини в розмірі 20 000 грн на місяць, однак, відповідач жодним чином не зреагував на листа, що на думку позивачки означає, що він самоусунувся від обов`язку утримувати дитину.

У серпні 2024 року матеріальне становище позивачки суттєво погіршилося у зв`язку з втратою роботи, викликаною призупиненням діяльності підприємства. У зв`язку з цим позивачка неодноразово зверталася до відповідача із проханням про надання матеріальної допомоги на утримання дитини, використовуючи для цього повідомлення у месенджерах та телефонні розмови. Проте відповідач або ігнорував ці звернення, або обмежувався обіцянками надати допомогу в майбутньому. Станом на квітень 2025 року відповідач жодним чином не виконав своїх зобов`язань щодо утримання дитини та не надав їй матеріальної підтримки. Постійний дефіцит фінансових ресурсів, необхідність максимальної економії на базових потребах, таких як харчування та опалення, а також психологічне напруження та тривога за майбутнє, призвели до суттєвого погіршення стану здоров`я як позивачки, так і дитини. Вказані фактори негативно вплинули на фізичне та емоційне благополуччя, потребуючи додаткових зусиль для підтримання належного рівня життя.

Стан здоров`я дитини значно погіршився, про що свідчать постійні скарги на погане самопочуття, які потребували проведення медичних обстежень у період з 10 лютого 2025 року по 9 квітня 2025 року. У зв`язку з цим було здійснено комплексне обстеження стану здоров`я дитини, висновки якою підтверджуються доданими медичними довідками. Вказана ситуація вимагає додаткових фінансових витрат з боку позивачки на забезпечення необхідної медичної допомоги та належних умов догляду. Довідку про стан здоров`я дитини позивачка надасть до першого судового засідання по справі.

Зазначено, що позивачка також має серйозні проблеми зі здоров`ям, які підтверджуються її поточним проходженням медичних обстежень. Попередні діагнози лікарі характеризують як передраковий стан, що включають фіброзно-кістозну мастопатію обох грудних залоз, фіброаденому, вузловий зоб II ступеню, вузлову міому тіла матки, кистозне утворення, патологію ендометрію, ПХЕС та варикозне розширення вен. Через значне погіршення стану здоров`я та необхідність регулярного відвідування лікарів позивачка тимчасово не має можливості працевлаштуватися для отримання доходу, що ускладнює належне забезпечення потреб дитини без участі відповідача.

З огляду на вищевикладене, позивачка просить стягувати ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просять позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

09.07.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 09.07.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 1045 - розірвано. Малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання з матір`ю ОСОБА_1 .

Позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с. 12).

З листа КНП «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИЧНОЇ І КОНСУЛЬТАТИВНО-

ДІАГНОСТИЧНОЇ ДОПОМОГИ» від 10.06.2025 № 12/з вбачається, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під спостереженням СП «МДП» КНП» «ЦМКДД». Упродовж 2024-2025 рр. зафіксовано наступні звернення за медичною допомогою: 26.06.2024 - звернення до лікаря-педіатра, діагноз: «Гостре респіраторне захворювання»; 20.11.2024 - звернення до лікаря-педіатра, діагноз: «Гостре респіраторне захворювання»; 22.11.2024 - звернення до психолога; 10.02.2025 - звернення до лікаря-педіатра, діагноз: «Гостре респіраторне захворювання»; 12.03.2025 - звернення до лікаря-педіатра, діагноз: «Гострий бронхіт»; 18.03.2025 - звернення до лікаря-офтальмолога, діагноз: «Гіперметропія слабого ступеня обох очей»; 20.03.2025 - звернення до лікаря-педіатра з метою профілактичного огляду. Дитина відвідує лікаря у супроводі матері ОСОБА_1 . Рекомендації медичних працівників виконуються. Щеплення проведені відповідно до календаря профілактичних щеплень.

З Консультативного висновку КНП «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИЧНОЇ І КОНСУЛЬТАТИВНО-ДІАГНОСТИЧНОЇ ДОПОМОГИ» від 16.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: фіброзно-кістозна мастопатія обох грудних залоз, фіброаденома правої грудної залози, вузловий зоб II ст., вузлова міома тіла матки, кистозне утворення правого яйника, патологія ендометрія, ПХЕС, ВСД.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. А відповідно до ч. 3 вказаної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України.

Зважаючи на досліджені обставини, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, враховуючи інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 квітня 2025 року, до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини, з урахуванням встановлених обставин, які обов`язкові до врахування відповідно до ст. 182 СК України, не порушить принципу врахування найкращих інтересів дитини, забезпечить справедливий баланс між батьківським обов`язками сторін та не становитиме надмірний тягар для відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов, підлягає до задоволення.

Зважаючи, що позивачка при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 268, 259, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 квітня 2025 року, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, у межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2025 року.