Провадження № 8/750/6/25
У Х В А Л А

08 липня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами в справі № 750/14921/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

22.10.2024 ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Судовим наказом від 21.01.2025 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця с. Червоне, Яготинський р-н, Київська обл., місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 302,80 грн судового збору.

18.04.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся із заявою про перегляд указаного судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами. Зазначив, що не був присутній при розгляді та справи та не отримував оскаржуваний судовий наказ, про його існування дізнався з телефонної розмови зі своєю матір`ю декілька тижнів тому. Указує, що на даний час проживає з іншою особою, утримує її малолітню дитину, а тому ці обставини є істотними для справи та не були встановлені судом при розгляді заяви про видачу судового наказу.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

У пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України зазначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Виходячи з положень частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Тлумачення статті 424 ЦПК України свідчить, що тридцятиденний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 127 ЦПК України.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Відповідно до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення пропущеного строку, мотивуючи це тим, що не був присутній при розгляді та справи та не отримував оскаржуваний судовий наказ, про його існування дізнався з телефонної розмови зі своєю матір`ю декілька тижнів тому.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) потрібно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Указані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 935/2232/19.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного процесуального строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

За правилами частини третьої статті 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Надаючи оцінку позиції заявника ОСОБА_1 щодо дотримання процесуальних строків, суд ураховує, що з матеріалів справи вбачається, що 21.01.2025 копію судового наказу разом із копією заяви про видачу судового наказу з доданими до неї матеріалами було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання боржника, які було отримано 08.02.2025 матір`ю боржника ОСОБА_4 , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с. 23).

Разом з тим, доказів, які могли підтвердити той факт, що ОСОБА_1 не мав змоги своєчасно з лютого 2025 року (впродовж майже трьох місяців) подати заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та/або вживав інші заходи процесуального впливу для відновлення порушених прав, до цієї заяви не надано.

Частиною першою статті 424 ЦПК України передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів не тільки з дня, коли особа дізналася, а й з дня, коли могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Заявник не надав суду доказів неможливості дізнатися про видачу судового наказу враховуючи його отримання повнолітнім членом сім`ї.

Перевірка документів, що посвідчують особу адресата (фізичну особу), особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, родинні зв`язки з адресатом, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників поштового зв`язку. Добросовісне виконання працівниками АТ «Укрпошта» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 13.03.2019 у справі №639/4278/16-а та від 30.11.2020 у справі №806/1943/18.

Це дає підстави суду вважати, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами подана заявником поза межами процесуального строку, визначеного пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, наявні підстави залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 21.01.2025 у справі № 750/14921/24, оскільки заява подана з порушенням процесуальних строку, визначеного пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, та за відсутності належних та допустимих доказів для підтвердження поважних причин, що перешкоджали заявнику своєчасно звернутись до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 126-127, 258-261, 352-354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 750/14921/24 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя