Номер провадження: 22-ц/813/5985/25
Справа № 523/4314/24
Головуючий у першій інстанції Боков О.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді Сєвєрової Є.С., суддів Вадовської Л.М., Погорєлової О.С. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025,

встановив:

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 31.03.2025 встановлено новий строк для подання ОСОБА_2 звіту про виконання рішення суду від 10 травня 2024 року по справі 523/4314/24, тривалістю 1 (один) місяць з дня отримання копії цієї ухвали; стягнуто з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штраф у сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних, що становить 908 гривень 40 копійок.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.06.2025 поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025 у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду та накладення штрафу, скаржнику надіслано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, а іншим учасникам справи разом із копією ухвали про відкриття провадження надіслано копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

27.06.2025 в електронній формі через підсистему «Електронний суд» і «Електронний кабінет» від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій заявник просив суд відвести суддів Одеського апеляційного суду, головуючу суддю Сєвєрову Є.С., суддів Вадовську Л.М., Погорєлову С.О. у даній справі, вирішити питання про відвід суддів у справі з повідомленням учасників справи, провести розгляд справи за участю сторін та забезпечити участь ОСОБА_1 через відеоконференцію ВКЗ, за наслідками розгляду якої ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.06.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді Сєвєрової Є.С., суддів Вадовської Л.М., Погорєлової О.С. визнано необґрунтованою та справу передано до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

03.07.2024 в електронній формі через підсистему «Електронний суд» і «Електронний кабінет» від ОСОБА_1 повторно надійшла заява про відвід, у якій заявник просить суд вирішити питання про відвід суддів Одеського апеляційного суду у справі №523/4314/24 (номер провадження 22-ц/813/5985/25) головуючої Сєвєрової Є.С., суддів - Вадовської Л.М., Погорєлової С.О. у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначити засідання щодо відводу з викликом сторін, розгляд провести за участю сторін, участь ОСОБА_1 забезпечити через відеоконференцію ВКЗ,

В обґрунтування заяви про відвід колегії суддів, заявник посилається на те, що 25.06.2025 ухвалою Одеського апеляційного суд у складі колегії: головуючого Сєвєрової Є.С., суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О. у справі №523/4314/24, номер провадження: 22-ц/813/5985/25 суд безпідставно поновив строки на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 31.03.2025 більше ніж на 40 днів без жодного обґрунтування і пояснень, чим порушив принцип юридичної визначеності для ОСОБА_1 . Зазначає, що апеляційний суд бачив, що суд першої інстанції надіслав ухвалу до електронного кабінету по справі сторонам 04.04.2025, оскільки має доступ до електронної справи, але навіть не надав оцінку їм та не спромігся отримати пояснення від ОСОБА_2 щодо причин пропуску строків після 15 днів від 20.04.2025. На думку заявника, такі дії суддів викликають недовіру у стягувача і він заявляє відвід на підставі п.5 ст. 36 ЦПК України усій колегії судів з інших підстав (наявність в електронному кабінеті надісланої ухвали від 31.03.2025, яка туди надійшла 04.04.2025 року).

Перевіривши доводи висловлені в заяві ОСОБА_1 щодо недовіри складу суду, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість, з огляду на таке.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Частиною 5 ст. 39 ЦПК України передбачено, що якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

З цієї норми висновується, що законодавець не дозволяє повторно подавати заяви про відвід з тих самих підстав, які вже були предметом розгляду.

Зазначене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 09 листопада 2023 року (справа № 11-395сап21).

У поданій 03.07.2024 «заяві про відвід з інших підстав», заявник фактично повторює ті ж самі доводи, що були викладені ним у попередній заяві про відвід від 27.06.2025 та які вже були розглянуті судом 30.06.2025. Так, обґрунтування відводу зводиться до незгоди заявника з ухвалою суду від 25.06.2025, щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема до незгоди із тим, що суд, на його думку, неправомірно поновив строки без достатнього обґрунтування.

Водночас слід зазначити, що процесуальні дії суду, в тому числі винесення ухвали про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можуть самі по собі бути підставою для відводу судді або складу суду (ч.4 ст.36 ЦПК України). Оцінка законності та обґрунтованості судових рішень є предметом апеляційного чи касаційного перегляду, а не відводу. Незгода з судовим рішенням не є законною підставою для відводу суддів.

Доводи заявника про те, що апеляційний суд мав доступ до електронної справи та «мав надати оцінку ухвалі суду першої інстанції, яка була надіслана сторонам 04.04.2025», не можуть бути прийняті судом як обґрунтовані, оскільки процесуальні рішення апеляційного суду, зокрема ухвала про поновлення строку на апеляційне оскарження, приймаються у межах наданих суду повноважень та з дотриманням процесуальних норм, передбачених ЦПК України. Вказані рішення можуть бути предметом перегляду у встановленому порядку, однак сам факт ухвалення судом рішення, з яким сторона не погоджується, не може свідчити про упередженість суддів чи бути підставою для їх відводу. Вимога заявника про те, що апеляційний суд «мав самостійно отримати пояснення» від іншої сторони, не ґрунтується на положеннях чинного процесуального законодавства. Розгляд клопотання про поновлення строку є самостійною процесуальною дією суду, яка потребує оцінки конкретних обставин, наведених у скарзі. Наявність чи відсутність тих чи інших повідомлень у кабінеті сторін не може саме по собі свідчити про упередженість суду.

Посилання на ігнорування практики ВС та ЄСПЛ є безпідставним і неконкретизованим, оскільки заявник не наводить жодного аналізу в чому саме полягає відступ суду від правових висновків, не доводить аналогічності правових і фактичних обставин, не обґрунтовує, як саме це вплинуло на порушення його прав. Формальне посилання на практику без конкретизації не може бути підставою для відводу суду.

Таким чином вказані в заяві підстави для відводу суддів не є «іншими обставинами», які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а є фактично ті ж обставини, які вже були розглянуті і вирішені Одеським апеляційним судом 30.06.2025, тому заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів підлягає залишенню без розгляду.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про розгляд заяви про відвід з повідомленням сторін та у режимі відеоконференції, то воно не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Надані заявником доводи є суто правовими й не потребують безпосереднього заслуховування. Проведення ВКЗ не є обов`язковим і не обумовлено жодними виключними обставинами, а тому заява підлягає розгляду в письмовому провадженні.

Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі наведеного та керуючись ст.36, ст.40, ч.2 ст.258, ст.261 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді Сєвєрової Є.С., суддів Вадовської Л.М., Погорєлової О.С. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: