Справа № 444/1850/24
Провадження № 2/444/123/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Сенько М.-Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди.

09 травня 2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження за правилами загального позовного провадження.

Позивач в позовній заяві мотивував свої вимоги наступним.06 червня 2021 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, у м. Рава-Руська, Львівського району, Львівської області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caravelle», номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення із мотоциклом марки «Bajaj» номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження.Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 17 серпня 2023 року по справі №444/2657/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання. Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Volkswagen Caravelle» з номерним знаком НОМЕР_1 , не був забезпечений внутрішнім та/або міжнародним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ОСОБА_1 звернувся до Відповідача-1 із заявою, у якій просив виплатити на його користь страхове відшкодування у розмірі 273 294, 42 грн., з яких 98 911,78 грн витрат на лікування, 66 382,64 грн за шкоду, пов`язану із тимчасовою втратою працездатності, 108 000 грн. за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності. Однак, МТСБУ відмовила у виплаті страхового відшкодування через те, що матеріальна та моральна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі винуватцем ДТП ОСОБА_2 . Вважаючи таку відмову неправомірною, позивач звернувся до суду за захистом свого права.

Окрім цього, ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу про стягнення із ОСОБА_3 400 000 грн моральної шкоди, спричиненої внаслідок заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень. Вимога обґрунтована тим, що внаслідок ДТП, позивач отримав численні травми, які призвели до тривалого стаціонарного та амбулаторного лікування, внаслідок отриманих травм позивач отримав статус особи з інвалідністю 2 групи, також ОСОБА_1 ніколи не зможе повернутися до звичного життя, його завжди супроводжуватиме страх, болі та обмеження через отримані тілесні ушкодження.

31 травня 2024 року представником МТСБУ на адресу суду скеровано відзив на позовну заяву, у якій Відповідач-1 заперечив щодо вимог ОСОБА_1 . На переконання Відповідача-1, шкода, заподіяна позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повністю відшкодована винуватцем ОСОБА_2 . Відтак, покладення на МТСБУ обов`язку повторно відшкодувати завдану шкоду, яка вже була відшкодована винуватцем, суперечить чинному законодавству.

31 березня 2025 року ухвалою Жовківського районного суду Львівської області підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представником позивача надано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник МТСБУ у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду даної справи.

Відповідач ОСОБА_2 про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, однак він в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З копії вироку Жовківського районного суду Львівської області по справі № 444/2657/21 від 17 серпня 2023 року вбачається, що 06 червня 2021 року приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська» в напрямку пункту пропуску «Рава-Руська», на 188 км. +590 м., в межах населеного пункту м. Рава-Руська, Львівського району, Львівської області, виконуючи маневр повороту ліворуч для заїзду на прилеглу територію, порушив вимоги чинних розділів ПДР України, а саме: п.п. 1.5.; 2.3. б) і д). 10.1. та 16.13., які виразилися в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, перед початком руху та зміною напрямку руху, а саме повороту ліворуч для заїзду на прилеглу територію, належним чином не переконався, що це буде безпечним, чим створив перешкоджу та небезпеку для руху мотоциклу марки «Bajaj» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який в цей час рухався по зустрічній смузі руху, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: ВПТ; ВЧМТ; забій головного мозку важкого ступеня; гостра субдуральна гематома правої гемісфери головного мозку; травматичний САК; гемігемосинус зліва; перелом основи черепа; травматичний злам суглобового відростка нижньої щелепи зліва зі зміщенням фрагментів; травматичний злам передньої стінки лобної пазухи з переходом на верхній край орбіти зліва, без зміщення фрагментів; злам передньої стінки гайморової пазухи, без зміщення фрагментів; ЗХСМТ; компресійний перелом тіла ТЬ8-1ст. поперечних відростків хребців Th5-Th8; закрита травма ОГК; перелом першого ребра справа; 1,2-го ребер зліва; забій обох легень; двобічний пневмоторакс; пневмомедіастинум; перелом обох лопаток; відкритий перелом дистального метаепіфізу правої стегнової кістки зі зміщенням; закритий уламковий перелом лівої променевої кістки зі зміщенням; закритий перелом дистального метаепіфізу лівої ліктьової кістки; дефект (відсутність) правого надколінка, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно листа МТСБУ №9-03/29647 від 11 вересня 2023 року станом на 06 червня 2021 року внутрішній та/або міжнародний договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладені щодо забезпечення транспортного засобу «Volkswagen Caravelle» з номерним знаком НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 , в ЦБД МТСБУ не виявлено.

02 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, у якій просив стягнути на його користь:

-98 911, 78 грн витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого;

-66 382, 64 грн за шкоду, пов`язану із тимчасовою втратою працездатності;

-108 грн за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності.

Суспільні відносини, пов`язані із виплатою страхового відшкодування регулюються нормами ЦК України, а також Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у реакції чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди 06 червня 2021 року.

Відповідно до п. 24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у попередній редакції) у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

У відповідності до квитанцій та фіскальних чеків ОСОБА_1 витратив на лікування після дорожньо-транспортної пригоди 98 911, 78 грн власних коштів.

Абзацом 2 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у попередній редакції) передбачає, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Абзацом 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати №100 від 8 лютого 1995 року (надалі Порядок №100), середньомісячна зарплата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 згаданого Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку № 100).

У період з 06 червня 2021 року по 14 вересня 2021 року, з 21 грудня 2021 року по 30 грудня 2021 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги у м. Львові», КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресований ім. Ю. Липи. З 15 вересня 2021 року по 25 вересня 2021 року перебував на амбулаторному лікуванні.

Згідно довідки Філії «Головного інформаційно обчислювального центру» виробничого підрозділу «Львівське відділення» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» №22 від 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 , працює у вказаній установі на посаді провідного інженера з комп`ютерних систем у секторі технічної підтримки автоматизованих робочих місць відділу технічної підтримки користувачів з 26 квітня 2007 року.

Відповідно до довідки Філії «Головного інформаційно обчислювального центру» виробничого підрозділу «Львівське відділення» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» №85 від 14 вересня 2021 року дохід ОСОБА_1 за період з червня 2020 року по червень 2021 року становив 158 857,66 грн.

Отже, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 06 червня 2021 року по 14 вересня 2021 року та на амбулаторному лікуванні з 15 по 25 вересня 2021 року. Кількість робочих днів за час стаціонарного та амбулаторного лікування становить 80 днів, відтак шкода пов`язана із тимчасовою втратою працездатності складає 66 382,64 грн.

Відповідно п. 26.2 ст. 26. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;

Згідно довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №066652 ОСОБА_1 призначено другу групу інвалідності безтерміново.

Отже, позивачем оцінено розмір страхового відшкодування у сукупному розмірі 273 294, 42 грн., що підтверджується належними та допустимими доказами.

Листом №3-01а/5609 від 13 лютого 2024 року МТСБУ відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування через те, що матеріальна та моральна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі винуватцем ДТП ОСОБА_2 , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .З.

У відповідності до п.п.а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Volkswagen Caravelle», номерний знак НОМЕР_1 , станом на 06 червня 2021 року (дата ДТП) не була забезпечена полісом обов`язкового страхування, відповідальним за відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 є МТСБУ.

Згідно із ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №566 від 09 липня 2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (яке було чинне на момент ДТП) встановлено, що розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням становить 260 000 гривень на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю на одного потерпілого.

У відповідності до п. 9.1 ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно п. 9.4. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Отже, ліміт відповідальності МТСБУ обмежений сумою у розмірі 260 000 грн.

Статтею 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик або МТСБУ не відшкодовує:

- шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону;

- шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду;

- шкоду, заподіяну життю та здоров`ю пасажирів, які знаходилися у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та які є застрахованими відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України «Про страхування»;

- шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду;

- шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях;

- шкоду, яка прямо чи опосередковано викликана чи якій сприяли іонізуюча радіація, викликане довільним ядерним паливом радіоактивне отруєння, радіоактивна, токсична, вибухова чи в іншому відношенні небезпечна властивість довільної вибухової ядерної сполуки чи її ядерного компонента;

- шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу;

- шкоду, заподіяну пошкодженням або знищенням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди антикварних речей, виробів з коштовних металів, коштовного та напівкоштовного каміння, біжутерії, предметів релігійного культу, картин, рукописів, грошових знаків, цінних паперів, різного роду документів, філателістичних, нумізматичних та інших колекцій;

- шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона відбулася внаслідок масових заворушень і групових порушень громадського порядку, військових конфліктів, терористичних актів, стихійного лиха, вибуху боєприпасів, пожежі транспортного засобу, не пов`язаної з цією пригодою;

- шкоду, заподіяну життю та здоров`ю водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Вказаний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає як підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування потерпілому, наявність нотаріально посвідченої заяви, у якій зазначено про відсутність претензій до особи, винної в ДТП.

Неодноразово представник позивача наголошував, що попри наявність нотаріально-посвідченої заяви про відсутність у позивача до ОСОБА_2 претензій матеріального та морального характеру, жодних грошових коштів, на відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок ДТП останній не отримував. Відповідачами таких доказів суду не надано.

Враховуючи вищевказані норми, а також долучені до матеріалів справи докази, вважаю, що вимога про стягнення з МТСБУ на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 260 000 грн є доведеною та підлягає задоволенню.

До позовної заяви долучено розрахунок суми штрафних санкції за період з 14 лютого 2024 року по 15 квітня 2024 року у відповідності до якого 2 083,90 грн становлять інфляційні втрати, 1 321, 31 грн. три проценти річних від простроченої суми, 12 985,79 грн. пеня з розрахунку подвійної облікової ставки. В сукупності позивачем заявлено стягнення 16 391 грн штрафних санкцій за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Згідно п. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд приходить до переконання, що вимога про стягнення штрафних санкцій у розмірі 16 391 грн., з яких 2 083,90 грн. інфляційні втрати, 1 321, 31 грн. три проценти річних від простроченої суми, 12 985,79 грн. пеня з розрахунку подвійної облікової ставки підлягають повному задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в 400 000,00 грн, виходячи з того, що внаслідок ДТП, позивач отримав численні травми, які призвели до тривалого стаціонарного та амбулаторного лікування, в тому числі ОСОБА_1 був змушений перенести декілька операційний втручань, після ДТП, позивач повинен систематично проходити обстеження у лікарів, відвідувати курси реабілітації, що потребує багато часу і зусиль для відновлення стану здоров`я. Окрім цього, позивач набув статусу особи з інвалідністю безтерміново.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачу, який зазнав душевних страждань, спричинені каліцтвом у зв`язку із протиправними діями відповідача ОСОБА_2 , було завдано моральну шкоду, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із цими діями відповідача-2

Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачем у зв`язку із пошкодженням його майна, характер немайнових втрат позивача, стан його здоров`я та майновий стан відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково у розмірі 10 000 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог, а тому суд приходить до висновку , що з відповідача- Моторно (транспортного)страхового бюро України підлягає до стягнення - 260 000(двісті шістдесять тисяч) грн, 2 083 (дві тисячі вісімдесять три)грн 90 коп- інфляційних витрат, 1 321 ( одна тисяча триста двадцять одна) грн 31 коп.- три проценти річних від простроченої суми, 12 985 (дванадцять тисяч дев"ятсот вісімдесять п"ять) грн .79 коп- пені.

Згідно п.6 ч1 ст.5 Закону України " Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються позивачі- у справах про відшкодування матеріальнизх збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України призвело до заподіяння позивачу матеріальної та моральної шкоди, пов"язаної із його лікуванням, а також із стійкою та тимчасовою встатою працездатності.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.6 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідачів в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Моторно (транспортного)страхового бюро України (юридична адреса: 02154 м.Київ, Русанівський бульвар, 8, , ел.пошта , р/р НОМЕР_5 в АТ "Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_6 виданий Личаківським РВ УМВС України у Львівській області 24.11.1998 року, ІПН НОМЕР_7 , який проживає АДРЕСА_1 ) - 260 000(двісті шістдесять тисяч) грн, 2 083 (дві тисячі вісімдесять три)грн 90 коп- інфляційних витрат, 1 321 ( одна тисяча триста двадцять одна) грн 31 коп.- три проценти річних від простроченої суми, 12 985 (дванадцять тисяч дев"ятсот вісімдесять п"ять) грн .79 коп- пені.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , , ІПН судом не встановлено, паспорт НОМЕР_8 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_6 виданий Личаківським РВ УМВС України у Львівській області 24.11.1998 року, ІПН НОМЕР_7 , який проживає АДРЕСА_1 ) - 10 000( десять тисяч) грн - моральної шкоди.

Стягнути з Моторно (транспортного)страхового бюро України (юридична адреса: 02154 м.Київ, Русанівський бульвар, 8, , ел.пошта , р/р НОМЕР_5 в АТ "Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313) в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , , ІПН судом не встановлено, паспорт НОМЕР_8 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 04 липня 2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.