Справа № 135/321/25
Провадження №2/151/153/25
03 липня 2025 року селище Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Токарчук Л.Г.
за участю секретаря судових засідань Бондаренко В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю ''Діджи Фінанс'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю ''Діджи Фінанс'' (далі-ТОВ ''Діджи Фінанс'' або позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 07.05.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ ''Мілоан'' (далі - ТОВ ''Мілоан'', Товариство, Кредитодавець) ОСОБА_1 (далі - відповідач) подано заявку на отримання кредиту № 5039441. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ ''Мілоан'' направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору № 5039441 від 07.05.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства. Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та правилами, що розмішені на веб - сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ ''Мілоан'' (далі - Правила) розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті кредитодавця. Таким чином, відповідач уклав договір про споживчий кредит № 5039441 від 07.05.2021 (надалі - кредитний договір) з ТОВ ''Мілоан'' та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 1500 гривень. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 13.09.2021 згідно умов договору відступлення прав вимоги №О7Т, ТОВ ''Мілоан'' відступлено право вимоги за кредитним договором № 5039441 від 07.05.2021 на користь ТОВ ''Діджи Фінанс'' (далі - ТОВ ''Діджи Фінанс'' або позивач), а відповідно ТОВ ''Діджи Фінанс'' набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором (ТОВ ''Діджи Фінанс'') є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 6004 гривні 20 копійок, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 1500 гривень; заборгованість за відсотками становить 4504 гривні 20 копійок. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору №5039441 від 07.05.2021 позивачеві який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі №5039441 від 07.05.2021, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ ''Мілоан'' до ТОВ ''Діджи Фінанс'', зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 5039441 від 07.05.2021. Не зважаючи на це позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором №5039441 від 07.05.2021. Просять стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 6004 гривні 20 копійок та судові витрати із сплати судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката.
Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ ''Діджи Фінанс'' Романенко М.Е. не з`явився, проте, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України через систему ''Електронний суд'' надіслав заяву, про розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 03.06.2025 та 03.07.2025 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання. Рекомендовані повідомлення повернулися без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 07 травня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ ''Мілоан'' укладено договір про споживчий кредит №5039441.
Відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки /терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 1500 гривень, кредит надається строком на 28 днів з 07.05.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04.06.2021.(а.с.25-27)
Як вбачається із платіжного доручення №45640408 від 07.05.2021 ТОВ ''Мілоан'' перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 суму коштів 1500 гривень. Призначення платежу - кошти згідно договору №5039441.(а.с.29)
13 вересня 2021 року між ТОВ ''Мілоан'' та ТОВ ''Діджи Фінанс'' укладено договір факторингу № 07Т, у відповідності до умов якого ТОВ ''Мілоан'' відступлено право вимоги за кредитним договором № 5039441 від 07.05.2021 на користь ТОВ ''Діджи Фінанс'', а відповідно ТОВ ''Діджи Фінанс''набуто права вимоги до відповідача. (а.с.18-21)
Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 ТОВ ''Діджи Фінанс'' набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4504 гривні 20 копійок.(а.с.15)
Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини.
Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з положеннями ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У ч. 2 ст. 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
З положень ст. 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Норми ст. 629 ЦК України вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України ''Про електронну комерцію'' зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснимо в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України ''Про електронну комерцію'').
Частина 5 ст. 11 Закону України ''Про електронну комерцію'' передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Кредитор взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 5039441 від 07.05.2021 укладеним з ТОВ ''Мілоан'' не виконав, внаслідок чого має непогашену заборгованість перед ТОВ ''Діджи Фінанс'' в сумі 6004 гривень 20 копійок, з яких : заборгованість за тілом кредиту становить 1500 гривень; заборгованість за відсотками становить 4504 гривні 20 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а с. 16).
Суд з урахуванням обставин справи, вважає за можливе задовольнити позов стягнувши з відповідача на користь позивача суму 6004 гривень 20 копійок.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 5039441 від 28.02.2025 в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с.8)
Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 4000 гривень понесених судових витрат, а саме за надання правничої допомоги, які повністю підтверджені договором про надання правової допомоги № 01/11 від 12.02.2025, додатковою угодою №5039441 до договору №01/11 про надання правової допомоги від 12.02.2025, детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за даним позовом, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 19.02.2025.
Враховуючи викладене та керуючись статтями : 259, 263-265, 268, 273, 280, 354-355 ЦПК України,
Позовну заяву - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ''Діджи Фінанс'' судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок тапонесені витрати на правову допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом.
Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження (місце проживання чи перебування) :
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ).
Суддя Людмила ТОКАРЧУК