КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,
секретар Цуран С.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Тетерею Ігорем Анатолійовичем про ухвалення додаткової постанови по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сапронової Олени Олексіївни в порядку виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва у цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сапронової О.О., в якій просив суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сапронової О.О. щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №76315954 без урахування сплачених ОСОБА_1 з 02.10.2019 по 31.08.2024 грошових коштів в якості аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 87 800 грн. та зобов`язати старшого державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сапронову О.О. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №76315954 з урахуванням сплачених ОСОБА_1 з 02.10.2019 по 31.08.2024 грошових коштів в якості аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 87 800 грн.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2025 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сапронової О.О. із неврахування здійснених боржником платежів на рахунок стягувача без зазначеного у платіжних документах призначення платежу та зобов`язано старшого державного виконавця Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сапронову О.О. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №76315954 з урахуванням сплачених ОСОБА_1 з 02.10.2019 по 31.08.2024 грошових коштів в якості аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погоджуючись з ухвалою суду, стягувачка ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити.
Постановою Київського апеляційного суду від 05.06.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана адвокатом Бондарем Антоном Вікторовичем, залишено без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року залишено без змін.
10.06.2025 ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Тетерю І.А. подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткової постанови в якій просить здійснити розподіл судових витрат між сторонами. Зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу, вказано орієнтований розмір судових витрат, що відповідач поніс та планує понести у суді апеляційної інстанції. Вказує, що враховуючи те, що в суді апеляційної інстанції було проведено два судових засідання, боржник поніс витрати у розмірі 13 000, 00 грн.
Заперечень від учасників справи не надійшло.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді Нежури В.А., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, апеляційний суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Положенням статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Частинами 3, 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133
ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних
з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката,
в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Скаржник у заяві просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 13 000,00грн.
На підтвердження цих вимог скаржник надав копію Акту приймання наданих послуг за договором №24/12-01 від 20.12.2024, згідно якого вартість послуг професійної правничої допомоги, за представництво інтересів клієнта в Київському апеляційному суді становить 13 000, 00 грн.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі
№ 922/445/19.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КІДС ВС від 23.06.2022 у справі 607/4341/20).
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з наданих доказів, витрати на суму у розмірі 13 000,00 грн. документально підтверджені, адже згідно наданого акту, вартість послуг професійної правничої допомоги, за представництво інтересів клієнта в Київському апеляційному суді, становить 13 000,00 грн.
Заперечень від ОСОБА_4 до суду не надходило.
Отже, ураховуючи зазначені обставини, наведені положення процесуального законодавства, відсутність заяви про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зважаючи на принцип пропорційності розподілу судових витрат, складність справи та виконані роботи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , про стягнення судових витрат та вважає за необхідне прийняти постанову, якою стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 (тринадцять тисяч), 00 грн.
Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 141, 270, 382 ІДГІК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Тетерею Ігорем Анатолійовичем, про ухвалення додаткової постанови задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати на надання правничої допомоги у розмірі 13 000 (тринадцять тисяч),00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Суддя - доповідач
Судді