Справа № 519/1050/25
Провадження № 2-о/519/32/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

за участі секретаря судового засіданні Волкової Н.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Родіонова А.В.,

представника заінтересованої особи адвоката Єгорова О.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Родіонова А.В. про встановлення факту родинних відносин, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся в суд в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , в якій просив встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином ОСОБА_1 .

Заява про встановлення факту обґрунтована тим, що ОСОБА_3 відповідно до актового запису про смерть №256 від 05.09.2023, помер. Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , знаходиться у матері померлого, по сумісництву, колишньої дружини заявника, яка відмовляється надавати чоловіку вищезгаданий документ та свідоцтво про народження ОСОБА_3

ОСОБА_1 звернувся до Південного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо підтвердження родинних стосунків з сином та видачі повторного свідоцтва про смерть відносно ОСОБА_3 .

На вищезгадане звернення заявник отримав відповідь від 21.03.2025 за № 2/24 17-109, в якій орган реєстрації повідомив, що видати свідоцтво про смерть не можливо, у зв`язку з тим, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану, а саме в актовому записі про смерть №256 від 05.09.2023, складеному Южненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прізвище померлого вказано « ОСОБА_4 », тоді, як у паспорті заявника прізвище « ОСОБА_5 ».

Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 має юридичне значення для останнього для отримання свідоцтва про смерть свого померлого сина.

Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 30.05.2025 відкрито провадження у справі.

24.06.2025 до суду від представника заінтересованої особи надійшли письмові заперечення на заяву про встановлення факту родинних відносин, в яких ОСОБА_6 заявляє про наявність спору про право на спадкування майна її сина ОСОБА_3 та на отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Також зазначає, що заявник ніколи не звертався до заінтересованої особи з приводу отримання свідоцтва про смерть. Заявник зазначає, що метою встановлення родинних відносин необхідно для отримання свідоцтва про смерть сина, разом із тим фізична наявність у заявника цього документа не може породжувати жодного юридичного значення для нього, оскільки само по собі свідоцтво про смерть не породжує виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника. Свідоцтво про смерть лише засвідчує факт смерті людини, але саме по собі не створює жодних прав для інших осіб. Права та обов`язки, пов`язані зі смертю, виникають з інших підстав, таких як заповіт, закон про спадкування тощо.

В судовому засіданні сторона заявника просила задовольнити заяву про встановлення факту родинних відносин, з підстав зазначених в заяві та письмових поясненнях.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на наявність спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

-чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Заявник та заінтересована особа є колишнім подружжям. Їх син ОСОБА_3 загинув під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», встановлено що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» міститься перелік осіб які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня

2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

З огляду на зазначене та заяву заінтересованої особи ОСОБА_2 , вбачається, що у справі, яка розглядається, наявний спір про право, зокрема спір щодо спадкового майна померлого сина.

Крім того, у заяві заявник зазначає, що встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 має юридичне значення для останнього для отримання свідоцтва про смерть свого померлого сина.

При цьому суд погоджується із представником заінтересованої особи, що саме по собі свідоцтво про смерть не породжує виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника. Свідоцтво про смерть лише засвідчує факт смерті людини, а права та обов`язки, пов`язані зі смертю, виникають з інших підстав, таких як заповіт, закон тощо.

Також матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували звернення заявника до заінтересованої особи з приводу надання свідоцтва по смерть чи інших документів.

Частиною 6 ст. 294 та ч. 4 ст. 315 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 258-261, 293, 294, 315 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Родіонова А.В. про встановлення факту родинних відносин, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , залишити без розгляду.

Роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Складання повного тексту ухвали відкладено до 04.07.2025.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ