"01" липня 2025 р. Справа № 596/347/25
Провадження № 2/596/259/2025
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Митражик Е.М.
при секретарі судового засідання Кузик М.Я.
представника позивача адвоката Печінки П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Печінка П.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. щомісячно, до виповнення дитиною повноліття але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; також аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно, з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років. Посилається на те, що з 19.09.2023 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Дитина на даний час зареєстрований та проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Одразу після народження сина, відповідач припинив сімейні стосунки із позивачкою, став проживає окремо та жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Участі у вихованні та утриманні спільної дитини не приймає і не забезпечує ні позивачку ні дитину матеріально, хоча має для цього всі можливості. Позивачка зареєструвала із відповідачем шлюб у 16-річному віці, у березні 2025 року досягла повноліття. Оскільки вона здійснює догляд за малолітньою дитиною, то можливості працювати не має. Окрім соціальної допомоги на дитину, інших доходів не має. Відповідач працездатного віку, стан здоров`я задовільний, а тому здатний забезпечити не тільки власний добробут, а й матеріальне утримання своєї сім`ї. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її як дружини з якою проживає дитина, тому позивач змушена звертатися до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 10 квітня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Печінка П.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задоволити. Доповнив, що позивачці відомо, що ОСОБА_2 неофіційно працює тому має дохід.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2023 року заяву ОСОБА_5 , заінтересовані особи ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , виконавчий комітет Васильковецької сільської ради, служба у справах дітей, як орган опіки і піклування Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про право на шлюб задоволено. Надано ОСОБА_5 право на шлюб з ОСОБА_2 (а.с.6).

З 19 вересня 2023 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 березня 2023 року (а.с.7).

Сторони по справі є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.8).

Позивач разом з дитиною ОСОБА_7 , 2024 р.н., зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчать витяги з реєстру Васильковецької сільської ради №2023/010278289 від 15.12.2023 року, №2024/002327814 від 06.03.2024 року (а.с.4, 5).

Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим дитина перебуває на повному її утриманні. Також на утримання її як дружини з якою проживає дитина, допомоги не надає.

За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків.

Згідно приписів ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як слідує із роз`яснень, що містяться в пунктах 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Як слідує із змісту положень ст.181 СК України, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку має місце порушення прав малолітнього сина ОСОБА_3 , яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на дитину в розмірі 4000,00 грн. щомісячно позивачкою не представлено, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до часткового задоволення. А саме, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Даний розмір аліментів буде достатнім для належного виховання та утримання дитини, а також забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

06 березня 2025 року позивачці виповнилось 18 років(а.с.3).

З довідки №229 від 07.03.2025 року, виданої Гусятинським УПСЗН та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, слідує, що ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , знаходиться на обліку в відділі соціального забезпечення №3 та з жовтня по грудень 2024 року отримала щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ої дитини у розмірі всього 2 580 грн. (а.с.9, 10).

З матеріалів справи слідує, що дитина проживає разом з матір`ю, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, працювати немає змоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання її як дружини, з якою проживає дитина, не надає.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 2000,00 грн. підлягають до часткового задоволення, в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 13 березня 2025 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, оскільки доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у запитуваному позивачем розмірі не представлено.

Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 (один) місяць допустити до негайного виконання.

Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Керуючись ст. ст.75, 84, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 76-78, 82, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), в інтересах якої діє адвокат Печінка Павло Володимирович (на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визнані пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 12.03.2025 року №017/04.2/2397) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 13 березня 2025 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 (один) місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 липня 2025 року.

Суддя Елла МИТРАЖИК