Справа № 570/2436/25
Номер провадження 2/570/1443/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У травні 2025 р. позивач ОСОБА_1 звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до АТ "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Наталія Станіславівна, в якому просить визнати таким, що не піддягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Хари Наталії Станіславівни за №24024 вчиненого 09.10.2019 р. та судові витрати в розмірі 1211 грн.20 коп. судового збору стягнути з відповідача на її користь.

В обгрунтування позову вказує, що в кінці березня 2025 року (штемпель на конверті 26.03.2025 р.) на Громадську організацію «Вільні та нескорені», де вона працює, прийшла з супровідною №84 від 20.03.2025 р. постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. ВП №60391245 від 20.03.2025 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за змістом якої з неї ОСОБА_2 зобов`язано здійснювати відрахування з її доходів по місцю роботи в рахунок погашення боргу на загальну суму 20168,31 грн. на користь відповідача (стягувача) AT «Перший Український Міжнародний Банк» при виконанні виконавчого документу - виконавчого напису вчиненого 09.10.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Наталією Станіславівною за №24024.

04.04.2025р. позивача повідомили в бухгалтерії організації про наявність такої постанови приватного виконавця та про те, що з її доходів будуть здійснюватися такі відрахування на погашення заборгованості. Однак позивач ніколи до того часу не знала про існування такого виконавчого напису - її ніхто не повідомляв та жодного документу з цього приводу ні від відповідача, ні від нотаріуса, який його вчинив - не надходило.

Водночас в Єдиному реєстрі нотаріусів відсутня інформація про приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Хару Наталію Станіславівну - відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 12.03.2021 року N 931/5 у зв`язку з неодноразовими порушеннями законодавства при вчиненні рішень нотаріальних дій, якими встановлено рішення судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, анулювало свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України. 17.01.2008 року 3aN 6685 на її ім`я.

07.04.2025р. позивачем до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було направлено офіційну заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

20.05.2025р. позивач отримала на пошті лист №5258 від 05.05.2025 р. від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. з копіями матеріалів виконавчого провадження ВП №60391245.

Так, 23.10.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження ВП №60391245 на підставі виконавчого напису вчиненого 09.10.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Наталією Станіславівною за №24024.

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що AT «Перший Український Міжнародний Банк» як правонаступник AT «Банк Ренесанс Капітал», ініціював вчинення виконавчого напису на підставі якого з позивача має бути стягнуто заборгованість в розмірі 18238,28 грн.

Даний виконавчий напис вчинено на ім`я ОСОБА_2 , однак це її дошлюбне прізвище. 17.03.2021 р. позивач одружилася з ОСОБА_3 та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ». Хоча 10.03.2023р. шлюб розірвано, однак позивач лишилася на прізвищі чоловіка по даний час (актовий запис про шлюб від 25.05.2025 р. додається). Позивач вважає вчинений виконавчий напис незаконним, таким що не підлягає виконанню та просить його скасувати.

Ухвалою суду від 02.06.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом учасників.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, судом було вжито заходів для їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

У заяві вх.9182 від 26.05.2025 р., яка долучена до позову, позивач позов підтримує та просить розглядати справу без її участі.

Представник відповідача за довіреністю Марущак О.М. у заяві про визнання позовних вимог (в порядку ст.206 ЦПК України) вх. ЕП-3423 від 28.05.2025 р. просить задовольнити позовні вимоги в частині оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем; розглянути справи без участі представника банку.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. повідомлялася судом про час і місце розгляду справи. За наслідками надіслання судом поштової кореспонденції третій особі, до суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.1 та 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено,що 09.10.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис №24024, у зв`язку із боргом за кредитним договором №0, від 19.02.2014 р., укладеним між ОСОБА_2 та АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", і запропоновано задовольнити вимоги Кредитора у розмірі 17738,28 грн., у тому числі:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту - 13885,57 грн.,

- прострочена заборгованість за комісією - 3849,13 грн.,

- прострочена заборгованість за процентами - 3,58 грн.,

- строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн.,

- строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн.,

- строкова заборгованість за процентами - 0,00 грн.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 500 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню - 18238,28 грн.

23.10.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису №24024, виданого 09.10.2019 р., було відкрито виконавче провадження №60391245.

20.03.2025 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису №24024 від 09.10.2019 р., було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №60391245.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава16 розділу ІІПорядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат"для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Нотаріусом вчинено виконавчий напис без перевірки та встановлення безспірності вимог кредитора, а відтак зазначений виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, тоді як ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень щодо заборгованості та її розрахунку. При цьому необхідно уникати будь-яких суперечностей у наданих документах.

Відповідно до п.1.1. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 № 296/5 (надалі- Порядок) наказом Мінюсту, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

З тексту оспорюваного виконавчого напису від 09.10.2019 р. вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.10.2019 р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Доказів про посвідчення кредитного договору нотаріально, матеріали справи не містять.

Відтак наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, виконавчий напис від 09.10.2019 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. №24024, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Згідно положеньст.141 ЦПК Українисуд здійснює розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн. Відтак 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову складає суму 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити повністю.

Визнати виконавчий напис від 09.10.2019 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною за №24024, у зв`язку із боргом за кредитним договором №0, від 19.02.2014 р., укладеним між ОСОБА_2 та АТ "БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", у розмірі 18238,28 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 605,60 грн.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", , РНОКПП 14282829, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Наталія Станіславівна, 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.37-41, оф.215.

Суддя Гнатущенко Ю.В.