Справа № 149/980/25
Провадження №2/149/556/25
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І. В.,

за участі секретаря Янюк А. Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Короткий зміст заявлених вимог

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішеннями судів з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утриманні трьох дітей, а на користь ОСОБА_3 - аліменти на її утримання та малолітню дитину. Загальний розмір стягуваних з позивача аліментів становить 91,67% від його доходу, що перевищує гранично допустимий розмір. Окрім цього, на час ухвалення рішення від 23.06.2022 року позивач проходив військову службу та отримував гідне грошове забезпечення. Проте, на даний час, його дохід значно зменшився, тобто його матеріальне становище погіршилося.

Враховуючи це, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання трьох дітей, з 1/2 частки до 1/6 частки від всіх видів його доходів.

Рух справи

Ухвалою суду від 24.04.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позиція учасників справи

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що просить відмовити у задоволенні позову як необґрунтованого. Також вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів погіршення його майнового стану. Він є працездатною особою, має можливість працювати та заробляти. Просить врахувати ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що визначене цією нормою обмеження не враховується при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. Позивач та ОСОБА_3 проживають за однією адресою, а тому у неї не було підстав звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання її та дитини. При цьому ОСОБА_1 у справі № 149/3569/24 визнав позовні вимоги, тим самим штучно спотворено факти, докази, підстави для зменшення розміру аліментів. Відповідач звертає увагу суду на те, що позов про зменшення розміру позовних вимог заявлено лише до неї, а не до ОСОБА_3 . Позивач просить зменшити розмір аліментів на трьох дітей до 1/6 частки, а на четверту дитину цей розмір становитиме що є неспівмірним.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.06.2022 року у цивільній справі №149/1085/22, яке набуло законної сили, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частки від всіх видів його заробітку (доходів) (а.с. 9-11).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 12.12.2024 у цивільній справі № 149/3569/24, яке набуло законної сили, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 12).

Довідкою, розрахунком Хмільницького ВДВС від 05.10.2025 підтверджено, що у виконавчому провадженні № 69568584 за період з 01.01.2023 по 01.03.2025 заборгованість становить 13521,92 грн (а.с. 13, 14). Заборгованість за лютий 2025 1741,65 грн, 688,40 грн (а.с.15, 16).

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій (а.с. 21, 22, 23).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідну правову позицію, висловив і Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року в справі № 565/2071/19.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що на підставі двох рішень судів з нього сукупно стягуються аліменти у розмірі 91,67 % від його доходу. Вказані доводи підтверджуються змістом ухвалених рішень за якими з позивача стягується , , 1/6 частки його доходу, що дійсно становить 91,67 % його доходу. Також позивачем доведено, що після ухвалення рішення суду від 23.06.2022 у нього змінився сімейний стан, він проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З наданого державним виконавцем розрахунку видно, що дохід позивача з 2024 року значно зменшився. За таких обставин, наявні підстави визначені у ст. 192 СК України для зменшення розміру стягуваних аліментів.

При цьому суд враховує, що 22.03.2025 року ОСОБА_4 набув повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За встановлених у даній справі обставин, суд дійшов висновку про зменшення аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання двох дітей, до визначеного ч. 5 ст. 183 СК України розміру, а саме 1/3 частки від доходів позивача.

Зважаючи на те, що з розрахунку заборгованості по аліментах видно, що дохід позивача значно зменшився, вказаний у позові розмірі 1/6 частки на двох дітей, не забезпечить належного рівня їх утримання.

Оцінюючи доводи відповідача про те, що зменшення розміру аліментів стосується лише її, а не ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , суд приймає до уваги наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, позивач самостійно формулює позовні вимоги, визначає особу, яка має відповідати за ними. У цій справі позов заявлено лише до відповідача. Не залучення позивачем інших відповідачів, до яких позовні вимоги не заявлені, не є підставою для відмови у задоволенні цього позову.

Безпідставними є доводи відповідача про необмеженість загального розміру відрахувань при стягненні аліментів.

Так, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Як встановлено судом, з позивача стягуються аліменти у розмірі 91,67 % його доходу.

За умови зменшення розміру стягуваних на користь відповідача аліментів до 1/3 частки, сукупний розмір стягуваних з позивача аліментів становитиме близько 75 % його доходу, однак ще більше зменшення розміру аліментів за рахунок лише двох дітей, про яке просить позивач, буде не співмірним та не справедливим. У свою чергу, інших відповідачів позивач не залучив, інші вимоги не заявив, а суд не може вийти за межі заявлених вимог.

Надуманими суд вважає доводи відповідача про штучне створення умов та підстав для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що позивачем доведено обставини, визначені ст. 192 СК України, які є підставою для зменшення розміру аліментів, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 605,60 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 180-182, 192 СК України, ст.ст. 76-81, 133, 137, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів визначених рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.06.2022 у справі № 149/1085/22, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, з часу набрання рішення суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.07.2025

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ігор ОЛІЙНИК