Провадження 2-п/522/57/25
УХВАЛА

01 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 13.12.2023 року по цивільній справі № 522/15321/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

08.04.2024 року представник відповідача надав до суду заяву про перегляд заочного рішення, ухваленого 13.12.2023 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, заяву прийнято до провадження.

В обгрунтування заяви вказує наступне.

Відповідачка заявляє, що не була належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки жодної судової повістки не отримувала. За її твердженням, вона не мешкає за вказаною адресою реєстрації, що унеможливило реалізацію її процесуальних прав як сторони у справі.

Позивач, Акціонерне товариство «Сенс Банк» (раніше АТ «Альфа Банк»), обґрунтовує свої вимоги тим, що 10 грудня 2020 року між ним та громадянкою ОСОБА_3 (Відповідачка) була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631531343. Позивач стверджує, що Відповідачка не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 129 653,8 грн.

Відповідачка, зі свого боку, заперечує проти позовних вимог, вказуючи на відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, що підтверджують як факт видачі грошових коштів, так і наявність прав АТ «Сенс Банк» на пред`явлення вимог у цій частині.

Ухвалою суду від 11.04.2025 року заяву прийнято до розгляду.

У судове засідання призначене на 01.07.2025 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Для перегляду судом заочного рішення необхідна наявність усіх підстав для перегляду передбачених ч.1 ст. 288 ЦПК України, які у заяві відповідача про перегляд заочного рішення відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у судове засідання не з`явився.

З відповіді адресно-довідкової служби ГУ ДМС в Одеській області вбачається, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рекомендоване повідомлення про сповіщення відповідача про дату та час судового засідання повернуто до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідач у заяві підтверджує, що не проживає за адресою реєстрації.

Довідка поштового відправлення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду справи. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповіднодо пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18, та постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23).

Відповіднодо пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Відповідач, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (частина одинадцята статті 128 ЦПК України).

Таким чином, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відповідно до ч. 3ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо остаточності рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 13.12.2023 року по цивільній справі № 522/15321/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.259, 260, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 13.12.2023 року по цивільній справі № 522/15321/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали (ч.4 с. 287 ЦПК України).

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 07.07.2025 року.

Суддя А.В. Науменко