К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року місто Київ

справа № 752/18831/24

апеляційне провадження № 22-ц/824/12682/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Поливач Л.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Хитрової Любові Володимирівни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кордюкової Ж.І., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 травня 2011 року у розмірі 116 497,02 грн. станом на 13 червня 2024 року, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 96 331,93 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 20 165,09 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 12 травня 2011 року та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank/ua/terms.

24 червня 2025 року відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 100 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 01/19, тип - Універсальна.

Відповідач після отримання картки здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кошти з власної ініціативи та частково погашала кредит.

Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримано картку: кредитна картка - НОМЕР_2 , строк дії - 05/22, тип - Універсальна GOLD.

В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних.

19 липня 2022 року відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку - НОМЕР_3 , строк дії - 03/24, тип - Універсальна GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. При цьому, на момент підписання зазначеної Заяви від 19 липня 2022 року, заборгованість відповідача становила 21 949,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості.

Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема, щодо сплати відсотків. Починаючи з 19 липня 2022 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви, а саме згідно п. 1.3 у розмірі 40,8%. При цьому, за погодженою ставкою, Банком нараховано відсотки у розмірі 20 165,09 грн.

Вказував, що Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, а відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконувала належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23 червня 2024 року становить 116 497,02 грн., яка складається з: заборгованості за тілом у розмірі 96331,93 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 20 165,09 грн., яку і просив стягнути позивач.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 96 331,93 грн. та судові витрати в розмірі 2 003,09 грн.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник АТ КБ «ПриватБанк» адвокат Хитрова Л.В. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 20 165,09 грн. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідачем було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», в якій, зокрема були визначені умови щодо процентної ставки у розмірі 42,0 % річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для карт Універсальна Gold, тобто, відповідач була належним чином повідомлена про умови щодо сплати процентів.

Вказує, що на підставі заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено кредитний ліміт, яким остання користувалася, що підтверджується випискою по рахунку.

Зазначав, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом, зазначив, що позивачем не надано до суду доказів того, що відповідач ознайомлена з істотними умовами договору, проте, вказані висновки суду спростовуються підписаною відповідачем заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг.

Відтак, вважає, що у суду не було підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами.

В судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» - Хитрова Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, тому з урахуванням ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважала можливим провести розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року від 18 жовтня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 96331,93 грн. грн. та 2 003,09 грн. судового збору не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, якого типу кредитну карту отримала відповідач при укладенні договору від 19 липня 2022 року, що позбавляє суд перевірити правильність та обгрунтованість нарахування відсотків за користування кредитом, а відтак відсутні підстави для стягнення заборгованості по відсоткам.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статтей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Законодавець пов'язує момент укладення договору з моментом передання грошей у випадку укладення договору позики (ст.1046 ЦК України). Однак кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом статті 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2011 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

В подальшому, ОСОБА_1 підписала Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 19 липня 2022 року, в якій були зафіксовані умови кредитування.

На підставі вказаної заяви, ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, яка 19 липня 2022 року була перевипущена на нову - № НОМЕР_3 .

У вказаній заяві зазначено, що підписанням цієї заяви, клієнт приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

Пунктами 1.3., 1.5. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг визначено фіксовану процентну ставку для карт Універсальна в розмірі 42,0 % річних та 40,8% для карт Універсальна Gold, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84% для карт Універсальна та 81,6% для карт Універсальна Gold.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що, підписавши за допомогою Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач добровільно погодилася з визначеними у ній умовами кредитування, в тому числі, і щодо розміру відсотків за кредитом та взяла на себе відповідні зобов`язання.

Відповідно до довідки про видачу кредитних карток, ОСОБА_1 19 липня 2022 року було видано картку «Універсальна Gold» № НОМЕР_3 з терміном дії до 03/24.

З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач отримала кредитну картку № НОМЕР_3 та активно нею користувалася, знімаючи грошові кошти та здійснюючи покупки за кредитні кошти.

Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, що відповідачем не спростовано.

Як вбачається з розрахунку заборгованості у відповідача станом на 23 червня 2024 року наявна заборгованість по простроченим відсоткам у розмірі 20 165,09 грн. Сума відсотків нараховувалася відповідачу відповідно до погоджених умов кредитування із розрахунку 3,4 % на місяць (40,8 % річних).

Таким чином, суд першої інстанції помилково вважав, що позивачем не було надано доказів на підтвердження погодження умов кредитування щодо сплати відсотків, оскільки підписавши викладені у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг умови кредитування, сторони в подальшому їх виконували, угод про зміну умов кредитування не підписували, а тому саме такі умови є погодженими сторонами. При цьому, з наявних у матеріалах справи доказах, а саме розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, можливо встановити, який тип картки отримала відповідач.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за відсотками у розмірі 20 165,09 грн., а відтак рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимоги про стягнення заборгованості за відсотками підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вказаних вимог.

Згідно з частинами 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 419,31 грн. та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3633,60 грн., що разом становить 4 052,91 грн.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Хитрової Любові Володимирівни - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за відсотками - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по відсоткам у розмірі 20 165,09 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4052,91 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: