ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1067/25 Справа № 703/172/24 Категорія: 304070000 Головуючий по 1 інстанції Биченко І.Я. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго»;

відповідач ОСОБА_1 ;

представник відповідача адвокат Сухомудренко Богдан Володимирович

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 квітня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг постачання теплової енергії,

в с т а н о в и в:

КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг постачання теплової енергії, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії в сумі 5 959,39 грн., яка виникла у період з 2006 року по 2010 рік, борг за надання послуг з постачання теплової енергії за період з листопада 2020 року по грудень 2023 року в розмірі 57 802,39 грн., інфляційні втрати в розмірі 13 335,41 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 3 008,55 грн., пеню у розмірі 1 729,13 грн., а всього 81 834,87 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що з 01 лютого 2018 року КП «Смілакомунтеплоенерго» є надавачем послуг в сфері теплопостачання згідно рішення ВК Смілянської міської ради від 23 лютого 2018 року за № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» на підставі публічного договору приєднання від 01 лютого 2018 року (опубліковано в газеті «Сміла» від 28 лютого 2018 року № 9 (101)) та індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року (опубліковано на офіційному сайті Смілянської міської ради).

Відповідач належним чином не здійснював оплату за надані послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим утворилася заборгованість перед позивачем за період з листопада 2020 року по грудень 2023 року в розмірі 57 802,39 грн.

Крім того, відповідно бази даних КП «Смілакомунтеплоенерго» за житловою квартирою АДРЕСА_1 рахується заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії в сумі 5 959,31 грн., яка виникла в період з 2006 по серпень 2010 року.

Дії відповідача по невиконанню обов`язку з оплати житлово-комунальних послуг порушують права позивача щодо отримання плати за надані послуги, порушують фінансовий стан підприємства та спричиняють збитки, тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом за захистом своїх прав.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 квітня 2025 року позовні вимоги КП «Смілакомунтеплоенерго» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» 57 802 грн. 39 коп. боргу за послуги з постачання теплової енергії, 2 004 грн. 01 коп. інфляційних втрат, 564 грн. 53 коп. 3 % річних та 133 грн. 96 коп. пені, а всього 60 504 грн. 89 коп.

В решті позову відмовлено.

Компенсовано КП «Смілакомунтеплоенерго» за рахунок держави в порядку, встановленому КМУ, судовий збір за подання до суду позовної заяви в розмірі 2 756 грн. 50 коп.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню з одного боку та споживанню з іншого боку комунальних послуг по теплопостачанню, які врегульовано ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення і відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів.

Оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг у період часу з листопада 2020 року по грудень 2023 року виконував, його доводи щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовано, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог за вказаний період.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення заборгованості за період 2006-2010 років, суд виходив з тих обставин, що позивачем не додано до позовної заяви доказів того, що саме він надавав відповідні послуги відповідачу в зазначений період, а відтак ним не доведено, що між сторонами були наявні у вказаний період правовідносини, тому наявна заборгованість за період 2006-2010 років не підлягає стягненню з відповідача. При цьому, відповідачем було заявлено вимогу про застосування строку позовної давності до вимог за 2006-2010 рік, однак суд при ухваленні рішення не взяв до уваги дану вимогу, оскільки відмовив у стягненні заборгованості через відсутність порушеного права позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 квітня 2025 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що відповідач ніяких відносин з позивачем не має, оскільки тепловий носій до його квартири перестав подаватися ще у 2009 році внаслідок відключення стояка квартири у підвалі балансоутримувачем. Тому, в зв`язку з фактичним неотриманням відповідачем послуги з централізованого теплопостачання та втрату статусу споживача у 2009 році, ОСОБА_1 не міг бути учасником договірних правовідносин з КП «Смілакомунтеплоенерго» в тому числі, після 01 лютого 2018 року, адже не отримуючи фактично послуги з централізованого опалення житла, відповідач не міг бути й стороною будь-якого договору із надання вказаних послуг.

В додаткових поясненнях, що надійшли від представника ОСОБА_1 адвоката Сухомудренка Б.В. вказано, що оскільки позивачем до позовної заяви не додано ніякого договору, підписаного відповідачем, тому у нього немає ніяких обов`язків перед «КП «Смілакомунтеплоенерго».

У відзиві, що надійшов на апеляційну скаргу від КП «Смілакомунтеплоенерго» зазначено, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду. Вказано, що відповідачем не додано в підтвердження своїх доводів Акту про від`єднання від мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Відсутність письмового договору між сторонами на виконання послуг не звільняє споживача від обов`язку оплачувати надані йому послуги. Наявність договірних відносин між сторонами підтверджено опублікуванням КП «Смілакомунтеплоенерго» в газеті «Сміла» № 9 (1101) 28 лютого 2018 року публічного договору, який не може вважатися нікчемним і його недійсність не визнавалася судом. Позивач зазначив, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що процедура відключення від мереж централізованого опалення квартири була проведена відповідачем самовільно, з порушенням передбаченого законодавством Порядку, тому наявні підстави для захисту порушеного права КП «Смілакомунтеплоенерго» на отримання коштів за надані послуги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29 грудня 1997 року.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцем та громадських формувань КП «Смілакомунтеплоенерго», , зареєстроване як юридична особа з основним видом економічної діяльності: 35.30 постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 70 від 23 лютого 2018 року Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг визначено виконавців житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності, зокрема, КП «Смілакомунтеплоенерго» з 01 лютого 2018 року.

28 лютого 2018 року в місцевій газеті «Сміла» за № 9 (1101) було опубліковано текст договору про надання послуг з централізованого опалення, що є загальнодоступною інформацією та підтверджується наявним в матеріалах справи викопіюванням з газети.

Відповідно до п.2 Договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, шляхом подачі теплоносія до опалювальної системи, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно п.3.4 Договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показниками згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п.5.1 Договору споживач має право, зокрема на отримання своєчасно та належної якості послуг згідно із законодавством та умовами цього договору.

Згідно з п.5.2 Договору споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк.

Відповідно до п.10.1-10.4 Договору цей договір є підставою для появи публічно-правових взаємовідносин КП «Смілакомунтеплоенерго» з усіма споживачами, які підпадають під цю категорію. Згода споживача є прийняттям ним публічної пропозиції КП «Смілакомунтеплоенерго» про укладення договору. Договір набуває чинності з дня його опублікування. Договір укладається згідно з п.3 ст. 205, ст. 642, 643 ЦК України строком на 3 роки, якщо про інше не буде заявлено споживачем в письмовій формі. Договір вважається продовженим на той же самий термін, якщо за місяць до закінчення його строку жодною із сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору або необхідність його перегляду.

Позивачем також надано індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року, який є типовим, та який розміщений на офіційному веб-сайті Смілянської міської ради за посиланням: https://smila-rada.gov.ua/.

Згідно з п. 1 Індивідуального договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Відповідно до п.2 Індивідуального договору даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті Смілянської міської ради http://smila-rada.gov.ua.

Згідно з п.4 Індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п.5 Індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Згідно з п.11 Індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будинку комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Відповідно до п.30 Індивідуального договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 в редакції постанови КМУ від 08 вересня 2021 року № 1022 та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плата за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця: http://smila-rada.gov.ua/content/nakaz-vid-21102021-no-242.

Згідно з п.31 Індивідуального договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідно до п.34 Індивідуального договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з п.38 Індивідуального договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору.

Підпунктом 3 п.41 Індивідуального договору визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленим відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до пп.5 п.42 Індивідуального договору виконавець має право звертатися до суду в разі порушення споживачем умов цього договору.

Згідно п.51-52 Індивідуального договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 83 від 28 лютого 2019 року встановлено КП «Смілакомунтеплоенерго» тарифи для населення на послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 55,32 грн. за 1 кв.м. (з ПДВ); для населення на послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 2300,21 грн./Гкал (з ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 511 від 21 жовтня 2021 року встановлено КП «Смілакомунтеплоенерго» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії для категорії споживачів «Населення» (з ПДВ): тариф на теплову енергію 2544,00 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1 895,89 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 594,99 грн/Гкал;, тариф на постачання теплової енергії 53.12 грн/Гкал.

Наказом КП «Смілакомунтеплоенерго» № 242 від 21 жовтня 2021 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування на постачання теплової енергії щомісячно протягом року на одного абонента, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами: для споживачів без вузлів комерційного обліку ТЕ 16,78 грн. (з ПДВ), для споживачів з вузлами комерційного обліку ТЕ, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» з урахуванням обслуговування ВКО ТЕ 30,48 грн (з ПДВ), для споживачів з вузлами комерційного обліку, які є власністю споживачів з урахуванням обслуговування ВКО ТЕ 20,17 грн. (з ПДВ).

Наказом КП «Смілакомунтеплоенерго» № 80 від 30 вересня 2022 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуги з постачання теплової енергії, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами щомісяця протягом року: плата за абонентське обслуговування без урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії 13,49 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які обліковуються на балансі КП «Смілакомунтеплоенерго» 25,54 грн. (з ПДВ); плата за абонентське обслуговування з урахування обслуговування та зміни вузлів комерційного обліку теплової енергії, які є власністю споживачів 16,61 грн. (з ПДВ).

Сторони у справі не заперечили тієї обставини, що за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено будинковий прилад обліку теплової енергії.

Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини по наданню, з одного боку та споживанню з іншого боку комунальних послуг по теплопостачанню, які врегульовано ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та положенням ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, само собою, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц та від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17).

Крім того, пунктом 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 передбачена щомісячна плата за абонентське обслуговування. Абонентська плата включає такі витрати: здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами (зняття показів теплового лічильника, розподіл спожитих Гкал між абонентами; друк інформаційних повідомлень), оплата банківських послуг, нарахування та стягнення плати за спожиті послуги; заробітна плата обслуговуючого персоналу та нарахування єдиного соціального внеску на зарплату; обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності), господарські витрати (електроенергія, заправка картриджів, обслуговування комп`ютерів, канцелярські витрати, надання різних довідок).

Плата за абонентське обслуговування нараховується всім споживачам. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання.

Плата за абонентське обслуговування затверджується внутрішнім наказом по підприємству та визначається виконавцем комунальних послуг за їх фактичними витратами у розрахунку на 1 абонента/місяць. Тобто плата за абонентське обслуговування розраховується не за обсяги спожитих послуг, а в розрахунку на 1 абонента та виставляється, як окремий платіж.

Таким чином, споживач, окрім плати за опалення житла і допоміжних приміщень будинку, зобов`язаний вносити плату за абонентське обслуговування, яка затверджується внутрішнім наказом підприємства.

З матеріалів справи, а саме актів подачі теплоносія (Т. 1 а.с. 15-16) вбачається, що у зв`язку з початком опалювальних сезонів у м. Смілі до будинку по АДРЕСА_3 КП «Смілакомунтеплоенерго» було подано теплоносій від котельні №25 по тепловому лічильнику, зокрема, 01 листопада 2020 року, 25 жовтня 2021 року, 01 листопада 2022 року, 01 листопада 2023 року. Вказані акти складені за участю представника споживача теплової енергії.

Судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що співвласники багатоквартирного будинку, в якому розташована квартира відповідача приймали рішення про вибір моделі договірних відносин або уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не відмовляючись від отримання послуги, яка надається КП «Смілакомунтеплоенерго», з урахуванням положень Договору про надання послуг з централізованого опалення від 01 лютого 2018 року та Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 25 жовтня 2021 року, спочатку приєднався до умов Договору від 01 лютого 2018 року, а потім до умов договору від 25 жовтня 2021 року.

Вищезазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що між ним та позивачем не існує та ніколи не існувало жодних договірних відносин, оскільки будь-якого письмового договору з КП «Смілакомунтеплоенерго» ним не укладалося.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що квартира відповідача відключена від мережі теплопостачання в 2009 році, а тому зобов`язання ОСОБА_1 щодо сплати коштів за надані послуги відсутнє.

Судом першої інстанції при вирішенні спору обґрунтовано звернуто увагу на те, що рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області № 52 від 22 квітня 2004 року «Про дозвіл на проектування реконструкції централізованої системи опалення громадянам міста, вирішено надати дозвіл на збір технічних даних для виконання проектних робіт з реконструкції централізованої системи опалення в багатоквартирних будинках з заміною його на автономне індивідуальне в кожному житловому приміщенні, відповідно до технічних умов: ОСОБА_1 кв. АДРЕСА_3 .

Згідно з актом від 07 вересня 2009 року, складеним представником балансоутримувача ОСБЖБ «Пролісок», головою правління ОСБЖБ «Пролісок» Мотузенком О.В. та власниками квартир по АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_1 , кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_3 , 07 вересня 2009 року були від`єднані від магістралі теплопостачання та заглушені заглушками усі чотири стояки, по яких подавався теплоносій для опалення квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 .

09 листопада 2010 року представником ТОВ «Сміла Енергоінвест» та відповідачем було складено акт про те, що 09 листопада 2010 року при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що елементи централізованого опалення в квартирі відсутні, зняті мешканцем квартир самостійно (вийшли з ладу); стояки (транзитні) центрального опалення від`єднанні в підвальному приміщенні, заглушені, про що складено акт 07 вересня 2009 року за підписом представника балансоутримувача, голови правління ОСБЖБ «Пролісок» ОСОБА_4 ; обігрів квартири проводиться електроінвекторами битовими, в кількості 4 шт. без проекта РЕС, технічних умов на встановлення/підключення конвекторів.

27 вересня 2011 року на підставі заяви власника квартири ОСОБА_1 про відключення від мереж ЦО та встановлення системи індивідуального опалення за адресою: АДРЕСА_7 енергозбереження та інвестицій управління ЖКГ Хоменком Р.М. в присутності представників ТОВ «СмілаЕнергоінвест», представника Смілянського МРЕМ та управителя ОСБЖБ «Пролісок» було складено акт обстеження, в результаті якого встановлено, що в квартирі АДРЕСА_5 , на момент перевірки відсутні прилади опалення житлових приміщень без спрямлення стояків. Квартира приватизована. Відключено від мережі ЦО на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 22 січня 2004 року №52. Не виконаний проект на реконструкцію системи опалення даного житлового приміщення. Не зібрані та не виконані технічні умови на встановлення системи опалення. Система електроопалення в даній квартирі встановлена самовільно. На підставі вищевикладеного комісія прийняла рішення: виконати всі вимоги зазначені у рішенні виконавчого комітету Смілянської міської ради від 22 січня 2004 року № 52; відновити систему теплозабезпечення житлового будинку, що проходить через дану квартиру; звернутися до Смілянського МРЕМ для вирішення питання приведення в відповідність документації та системи опалення.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків на момент існування спірних правовідносин регулювалося Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно пункту 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до ЗУ «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Постановою КМУ від 31 жовтня 2007 року № 1268 до Порядку було внесено зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків в цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Відповідно до пунктів 2.1-2.2.2 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, в якій зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

У пунктах 2.3-2.7 Порядку визначено, що отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Проект також узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Згідно з пунктом 2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання населенню послуг з централізованого теплопостачання.

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком процедури.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не спростовано висновок суду першої інстанції про те, що ним не дотримано визначеної Порядком процедури та не надано до суду акта встановленої форми, затвердженого комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення, який є підставою для відключення від мереж.

Наданий відповідачем акт від 07 вересня 2009 року, складений за участю представника балансоутримувача будинку та мешканців будинку був проаналізований судом, який дійшов обґрунтованого висновку, що він не може підмінювати акт встановленої форм, що затверджений Порядком та не свідчить про правомірність відключення квартири, співвласником якої є відповідач від мереже централізованого опалювання.

Крім того, факт самовільного відключення підтверджується і дослідженими судом доказами, зокрема актом обстеження від 27 вересня 2011 року, у якому чітко зазначено, що система електроопалення в квартирі встановлена самовільно та не виконаний проект на реконструкцію системи опалення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів, які засвідчують факт відключення квартири відповідача від мереж центрального теплопостачання у встановленому порядку, тому відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності у сторін договірних зобов`язань та обов`язку відповідача щодо сплати за послуги з постачання тепла.

Що стосується розміру та періодів, за які нарахована заборгованість відповідача та стягнута судом, колегія суддів враховує наступне.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача в частині стягнення заборгованості в період з 2006 року по 2010 рік, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що доказів надання КП «Смілакомунтеплоенерго» послуг відповідачу матеріали справи не містять, тому позивачем не доведено обґрунтованості заявлених вимог в цій частині.

Що стосується вимог про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3 % річних за період з 21 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року та пені за період з 30 грудня 2023 року по 15 січня 2024 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про їх задоволення за вказані періоди та у визначеному позивачем розмірі. Такому розміру заборгованості судом першої інстанції було надано належну оцінку, визнано його правильним, нарахованим у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідачем він не спростований, тому підстав для зміни суми заборгованості колегія суддів не вбачає.

Крім того, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у такій редакції. Основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій.

Місто Сміла Черкаської області не входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року № 309.

Отже, законодавець на рівні акту Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановив заборону нараховувати, у тому числі інфляційні втрати та 3 % річних, і такі положення до внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року стосувались території міста Сміла, а тому нормативно-правовий акт (постанова) Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року підлягає застосованню до врегулювання спірних правовідносин за період з 24 лютого 2022 року до 29 грудня 2023 року. Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3 % річних заявлені за періоди, у яких заборона на їх стягнення ще не діяла, а вимога про стягнення пені заявлена за період після скасування заборони на її стягнення, тому колегія суддів погоджується з висновком суду про часткове задоволення позовних вимог у задоволеному судом розмірі і підстав для скасування чи зміни такого висновку суду за наявними в апеляційній скарзі доводами не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонногосуду Черкаської області від 04 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді