Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2953/25
Провадження №: 2-н/332/211/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Блажко У.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Казмірчук Марія Михайлівна, про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановила:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Казмірчук Марія Михайлівна, 10.06.2025 звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Перевіривши подану заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено у розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

У порушення вищезазначених вимог заявником до заяви про видачу судового наказу не долучено документів, що підтверджують факт проживання дитини саме з нею. Натомість, з доданих до заяви матеріалів вбачається, що згідно з витягом з реєстру територіальної громади № 2025/007190502 від 30.05.2025 заявник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а згідно з витягом з реєстру територіальної громади № 2025/007190496 від 30.05.2025 дитина заявника проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, наразі суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини справи, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, адже в ході розгляду справи обґрунтування заявника не знайшли свого документального підтвердження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 165-166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 166 ЦПК України).

Ухвала, що постановлена в судовому засіданні у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя У. В. Блажко