Справа № 642/1436/25
Провадження № 2-др/642/17/25
10 липня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Проценко Л.Г.
за участю секретаря Гойко Т.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Лисенко Андрія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у цивільній справі № 642/1436/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
Рішенням Холодногірського районного суду міста Харкова від 03 липня 2025 року у справі № 642/1436/25 задоволено в повному обсязі позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни від 08.09.2020р. № 30928 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» () заборгованості за кредитним договором № 490983571 від 26.02.2018 року у розмірі 32259,04 грн.

Після ухвалення повного тексту рішення, протягом п`яти днів, 07.07.2025 представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Лисенко Андрій Анатолійович подав заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у справі № 642/1436/25. Згідно якої просить, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою суду від 07 липня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Лисенко Андрія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у справі № 642/1436/25 та призначено на 10 липня 2025 року з викликом (повідомленням) учасників справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.270 ЦПК України).

З урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1,4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Дана правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

Таким чином, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18 від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства,навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витратна професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах зауважувала, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження судових витрат у вказаному вище розмірі 7000,00 грн., представником позивача суду надано договір про надання правничої допомоги №1 від 17.03.2025, укладений між адвокатом Лисенком А.О. та ОСОБА_1 .

Згідно з п.1.1. клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу та послуги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором а саме: представництво інтересів у справі про захист прав споживачів щодо визнання виконавчого напису №30928 від 08.09.2020, який вчинив Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Г.С. таким, що не підлягає виконанню у суді першої інстанції без участі у судових засіданнях та у виконавчому провадженню № 64521308.

Відповідно до п. 4.1. договору сторони погодили, що розмір гонорару за послуги/роботи адвоката за даним договором складає 7000,00 грн.

На підтвердження наданих за Договором послуг сторони підписали акт виконаних робіт (наданих послуг) від 04.07.2025 на загальну суму 7000,00 грн., з якого вбачається, що на виконання вищевказаного договору про надання правничої допомоги виконані наступні роботи/надані послуги: консультація клієнта, узгодження стратегії по справі та підписання договору; пошук та отримання з автоматизованої системи виконавчого провадження копії виконавчого напису та інших документів, необхідних для подання позову; підготовка та подання до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; підготовка та подання заяви про усунення недоліків позовної заяви; підготовка та подання заяви про забезпечення позову; підготовка та подання учасникам справи та до суду заяви долучення доказів понесення витрат на правничу допомогу (п.1); на виконання вищевказаного договору про надання правничої допомоги адвокатом витрачено загалом 11 годин (п. 2).

Щербак С.В. 04.07.2025 на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт та у відповідності до п.4.1. договору про надання правничої допомоги сплатила гонорар в розмірі 7000,00 грн, що підтверджується квитанцією.

Суд вважає, що при вирішенні питання про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, необхідно оцінити рівень витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи предмет і підстави заявленого позову, незначну складність справи та співмірність наданих послуг, сталу судову практику цієї категорії справ, обсяг виконаних адвокатом робіт, відсутності судових засідань за участю сторін, відсутності у розрахунку вартості однієї години роботи адвоката, оскільки зазначена лише загальна сума витрат, а також враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу, здійснений адвокатом на загальну суму 7000,00 грн. є завищеним та неспівмірним зі складністю справи,

Тому заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Лисенко Андрія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у цивільній справі № 642/1436/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.07.2025.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, місцезнаходження: 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, офіс 1);

треті особи:

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (адреса 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41,оф.215);

приватний виконавець виконавчого округу Харкіської області Кудряшов Дмитро Вячеславович (адреса: 61003, м. Харків, вул. Університетська, 33, оф. 7).

Суддя Л.Г. Проценко