ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1237/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петрової Т.О.,

представник позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення у якості відшкодування, майнової шкоди, завданої залиттям квартири.

Посилаючись на те, що 17.07.2023 року її чоловіком, ОСОБА_5 , було виявлено залиття в квартирі АДРЕСА_1 . На стінах, стелі та підлозі вбиральні, кухні, ванної кімнати та коридору були мокрі плями, пошкоджено штукатурку, здулась підлога.

Того ж дня, 17.07.2023 року ОСОБА_5 звернувся до диспетчерської служби із заявкою про аварійну ситуацію.

17.07.2023 року ОСОБА_5 додатково звернувся до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» із заявою, в якій просив скласти акт про залиття квартири.

18.07.2023 року комісією, в складі головного інженера ЖЕД-203 ОСОБА_14, інженера ЖЕД-203 ОСОБА_7, майстра з експлуатації ОСОБА_6 складено акт, яким встановлено, що залиття квартири №254 , відбулося з вищерозташованої квартири № 258 . Внутрішньоквартирна розводка трубопроводів в квартирі № 258 протікає під ванною, а саме: тече умивальник при користуванні. Доступу до інженерних мереж в квартирі немає, все закладено кахельною плиткою. У висновку зазначено, що відповідальність за сантехнічне обладнання і санітарний стан в квартирі несе власник (квартиронаймач) квартири № 258 .

У добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 заподіяну майнову шкоду внаслідок залиття квартири № 254 відшкодовувати відмовився.

Крім того, 30.08.2023 року вона виявила, що квартира №254 , в якій вона проживає повторно залита водою. На стінах, стелі та підлозі вбиральні, кухні, ванної кімнати та коридору були мокрі плями, пошкоджено штукатурку та наявне здуття підлоги.

ОСОБА_4 звернулась до диспетчерської служби із заявкою про аварійну ситуацію.

30.08.2023 року комісією, в складі головного інженера ЖЕД-203 ОСОБА_14, інженера ЖЕД-203 ОСОБА_7 , майстра з експлуатації ОСОБА_6 складено акт, щодо проведення обстеження залиття квартири АДРЕСА_4 . Комісією встановлено, що вилив відбувався в квартирі №258 по причині засмічення центрального стояку. Доступу до інженерних мереж в квартирі немає (все закладено кахельною плиткою), що не дає можливості встановити стан загального трубопроводу каналізації, який проходить в межах квартири. У висновку зазначено, що відповідальність за сантехнічне обладнання і санітарний стан в квартирі несе власник (квартиронаймач) квартири № 258 .

У добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 заподіяну майнову шкоду внаслідок повторного залиття квартири № 254 відшкодовувати відмовився.

Внаслідок подвійного залиття квартири, їй було завдано майнової шкоди у розмірі 63 15,00 грн., що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 35).

12.03.2024 року за підписом відповідача та його представника адвоката Трепетьон В.В. надійшов відзив на позов. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач посилається на те, що влітку 2023 року у нього у каналізаційні трубі погано стікала вода, внаслідок чого він неодноразово звертався до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» із заявами та скаргами. Всього його квартира була затоплена тричі. Вперше 17.07.2023 року стався вилив із каналізаційної води із зливу раковини на кухні, внаслідок чого підлога кухні на 2 см була заповнена водою. Сантехніка квартирі №258 була ціла та у справному стані, жодних проблем з нею не було. Крім того, 16-17.07.2023 року відповідач перекривав подачу води у квартирі. 17.07.2023 року за викликом, до квартири №258 прийшов сантехнік ЖЕД-203 ОСОБА_8 , який дав заключення, що залиття сталося із каналізаційної труби. Будь-які інші працівники ЖЕД-203 оглядати квартиру відповідача не приходили.

Зазначив, що йому було вручено Акт про залиття квартири від 17.08.2023 року, в якому зазначено, що 17.07.2023 року було обстежено сантехнічне обладнання у квартирі №258 , загальні стояки ХВП, ГВП, ЦО, каналізаційна мережа в межах квартири в задовільному стані і працює за призначенням. Ймовірною причиною залиття квартири №254 , яке сталося 17.07.2023 є витоки через сантехнічне обладнання квартири №258 .

Вдруге залиття його квартири сталося 16.08.2023 року, втретє - 31.08.2023 року. За фактом залиття його квартири, яке відбулось 31.08.2023 року, комісією ЖЕД-203 складено акт від 01.09.2023 року.

З огляду на викладене, не вбачає своєї вини у залитті квартири позивачки.

Разом з тим, вказує, що акти про залиття квартири від 18.07.2023 року та від 30.08.2023 року складені з порушенням чинного законодавства, оскільки не містять підписів власників квартир №254 та №258 , або відмови від підписання акту. До того ж в актах не зазначені ушкодження, які були завдані квартирі позивачки, відсутні підписи свідків, а також не вказано, хто саме оглядав квартиру №258 та коли саме сталося залиття квартири №254 .

Крім іншого, вважає, що кошторис не є належним доказом розміру збитку, який завданий позивачці, оскільки розрахунок завищений та необґрунтований. Крім того, зазначає, що позивачка є власником 1/2 частки квартири, а тому не має права на відшкодування всієї суми матеріальної шкоди, що завдана залиттям квартири (а.с. 49-79 б).

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 адвокат Кузнєцов М.А. підтримав позов з підстав викладених у ньому та просив задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти позову та зазначив, що він не винен у залитті квартири.

Суд заслухавши сторони та їх представників, пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вважає позов не обґрунтованим з огляду на наступне.

Позивачкою, виходячи з підстав позову, неправильно визначено суб`єктний склад відповідачів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (частина 1 статті 51 ЦПК України).

Виходячи з системного аналізу зазначених норм, суд не наділений повноваженням самостійно залучати до участі у справі співвідповідачів без ініціативи позивача та при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Позивачка в обґрунтування позову зазначила, що вважає відповідача відповідальною особою за завдану їй шкоду залиттям квартири, оскільки відповідач є власником квартири АДРЕСА_5 .

Разом з тим судом встановлено, що відповідач є одним із співвласників вказаної квартири.

Співвласниками квартири в рівних частках, по 1/3 частки кожен, є відповідач ОСОБА_2 , а також ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, заявлені позивачкою вимоги, виходячи з підстав позову, безпосередньо стосуються не тільки прав та обов`язків відповідача як власника квартири АДРЕСА_5 , але також інших власників квартири, які не залучені до участі у справі у якості співвідповідачів.

Без залучення усіх належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання щодо обґрунтованості позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення.

Неналежний суб`єктний склад відповідачів є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову з вказаної підстави, суд не встановлює обставин щодо завдання шкоди позивачці та не надає оцінки правовідносинам сторін, оскільки позивачка не позбавлена права повторно звернутися в суд з цим позовом до усіх належних відповідачів.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачкою судові витрати відшкодуванню не підлягають відповідно до пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої залиттям квартири - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.07.2025 року.

Суддя: Осіпенко Л.М.