Справа № 373/1070/25
Номер провадження 2/373/735/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Ткалі І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/1070/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача Усенко М.І. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»заборгованість за кредитним договором №200347520 від 31.05.2021 у розмірі 103763 грн 64 коп., судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп.

Позов обґрунтовано тим, що 31.05.2021 між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №200347520 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого відповідачу був відкритий поточний рахунок та надано кредит у сумі 86287 грн 50 коп., на строк 1212 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору.

25.07.2024 АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» уклали договір №CL1N426202/1 про відступлення права вимоги.

Відповідно до договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД» , включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №200347520 від 31.05.2021.

Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» вимушена звернутися з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором.

Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №200347520 від 31.05.2021 становить 103763 грн 64 коп., а саме : заборгованість за тілом кредиту 70217 грн 41 коп.; заборгованість за відсотками 6 грн 23 грн., заборгованість за комісією 33540 грн 00 коп.

Відповідачу надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.

28.04.2025 ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

31.05.2021 між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 був укладений договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №200347520 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД».

Анкета-заява містить інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону.

У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити рахунок № НОМЕР_1 у гривні, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором №200347520, надати кредит за продуктом : КОКО-КЕШ «THE BEST», строк кредиту : 1313 днів, з 31.05.2021 по 02.01.2025, в сумі 86287 грн 50 коп., надати кредит на умовах : ставки по кредиту (на строкову частину основного боргу)-0,01% річних, ставка по кредиту ( на прострочену частину основного боргу) 0,00001% річних, щомісячна комісія без ПДВ 2580 грн 00 коп., плата за пропущення платежів : першого пропуску 350 грн, другого (підряд) пропуску 350 грн, третього (підряд) пропуску -350 грн, третього (підряд) пропуску 400 грн., четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) - 400 грн.

Копія паспорта споживчого кредиту містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію.

Також представником позивача до позовної заяви додано копію графіка платежів за продуктом «КОКО-КЕШ» відповідно до якого сума кредиту становить 75000 грн 00 коп., послуги страховика - 11287 грн 50 коп.; опитувальник клієнта- фізичної особи; заяву-приєднання (акцепт) №ALDSG0 від 31.05.2021 до оферти щодо укладення договору добровільного страхування життя.

Відповідно до виписки по особовим рахункам угоди №200347520 від 31.05.2021 за період з 14.03.2011 по 10.06.2023 на рахунок відповідача 31.05.2021 зараховані кошти у розмірі 86287 грн 50 коп. на виконання умов договору №200347520 від 31.05.2021.

У такий спосіб, позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами виникнення між первісним кредитором АТ «БАНК ФОРВАРД» та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених у кредитному договорі.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №200347520 від 31.05.2021 заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «БАНК ФОРВАРД» станом на 24.07.2024 складає : по тілу кредиту 20217 грн 41 коп.; за відсотками 6 грн 23 коп.; за комісіями -33540 грн 00 коп., а всього - 103763 грн 64 коп.

Відповідно до анкети-заяви №200347520 банк має право відступити повністю або частково свої права вимоги за договором третій особі без згоди споживача.

07 березня 2023 року Національний банк України ухвалив рішення №90-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» із 8 березня 2023 року.

25.07.2024 між АТ «БАНК ФОРВАРД», від імені якого діє виконуючий обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД», та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був укладений договір про відступлення прав вимоги GL1N№426202/1, згідно з умовами якого ТОВ «БАНК ФОРВАРД» відступив ТОВ «ФК «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» права грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором №200347520 у розмірі 86287 грн 50 коп., в тому числі сума боргу за кредитом - 70217 грн 41 коп., сума боргу за відсотками 6 грн 23 коп., борг за комісією - 33540 грн 00 коп., що підтверджується витягом з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024.

Відповідно до витягу з реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за таким договором станом на 25.07.2024 ОСОБА_1 за договором №200347520 від 31.05.2021 має заборгованість у розмірі 203763 грн 63 коп., з яких: 70217 грн 41 коп. заборгованість по тілу кредиту, 6 грн 23 коп. відсотки за користування кредитом та 33540 грн 00 коп. заборгованість за комісією.

Відповідно до платіжної інструкції №4170 від 23.07.2024ТОВ «ФК «Кредит - капітал» перерахувало кошти у розмірі 70122419 грн 74 коп. АТ «БАНК ФОРВАРД» за відступлення права вимоги.

Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору).

За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України.

У такий спосіб, судом встановлено, що право вимоги за Кредитним договором № 200347520, укладеним 31.05.2021 між АТ «ФОРВАРД» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами.

Щодо позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості за комісією у розмірі 33540 грн 00 коп.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) висловлено правову позицію про те, що відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20 (провадження № 61-16470св20), та зазначає, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування».

Відповідно до 1.3. анкети-заяви № 200347520 від 31.05.2021 щомісячна комісія, без ПДВ, складає 2580 грн 00 коп.

Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, своєчасності сплати платежів.

Позивачем не надано жодних доказів про те, що комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості включала в себе додаткові послуги, які надавалися поза межами інформування про стан кредитної заборгованості, яку споживач має право вимагати безоплатно один раз на місяць.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 70217 грн 41 коп., за процентами у розмірі 6 грн 23 коп., а всього 70223 грн 64 коп.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Суд також звертає увагу та те, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи вказане питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 04 червня 2021року по справі №380/887/20).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн 00 коп., та 2422 грн 40 коп. сплаченого судового збору за поданням даного позову.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір про надання правової (правничої) допомоги від 01 березня 2024 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Відповідно до наданого витягу із замовлення №40 до договору про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01 березня 2024 року, датованого 31.03.2025, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатське об`єднання «Апологет», в особі адвоката, керуючого партнера Усенко М.І., уклали замовлення, відповідно до якого клієнт замовляє, а виконавець зобов`язується надати послуги з комплексного супроводу судових справ зі стягнення заборгованості за кредитними договорами, право якої належить клієнту, стосовно наступних боржників, зокрема, ОСОБА_1 - вартість послуги становить 7000 грн 00 коп.

У наданій копії документа, який представник позивача ідентифікує як детальний опис наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01 березня 2024 року, датованого 04.04.2025, зазначена лише кількість годин витрачених на виконання договору про надання правової (правничої) допомоги №0103 від 01.03.2024.

Водночас, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.

Також представник позивача надав суду копію рахунку на оплату №49 від 31.03.2025 140000 грн 00 коп. згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 березня 2024 року та замовлення №40 на комплексний супровід справ, щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами; копію свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Водночас, акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно вказаного договору підписаного сторонами, платіжної інструкції чи інших доказів на підтвердження здійснення оплати за послуги адвоката представник позивача суду не надав.

Відповідно до розділу 2 (Порядок виконання та інші умови договору) п.2.1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 березня 2024 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» порядок розрахунків та інші аспекти договору визначаються Додатком №1 до Договору, при цьому вказаний додаток до договору суду не наданий.

Рахунок за наданні послуги з описом наданих послуг та вартості кожної з них окремо представник позивача також суду не надав.

Підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У такий спосіб позивачем у справі не підтверджено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн 00 коп., отже відсутні підстави для стягнення таких витрат.

У відповідності до статті 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять 2422 грн 40 коп. (сплата судового збору при подачі позовної заяви).

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 67,67%, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1639 грн 23 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість по кредитному договору №200347520 від 31.05.2021 у розмірі 70223 (сімдесят тисяч двісті двадцять три) гривні 64 копійки,з яких : заборгованість за сумою кредиту 70217 (сімдесят тисяч двісті сімнадцять) гривень 41 копійка, заборгованість за відсотками 6 (шість) грн 23 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у розмірі 1639 (одна тисяча шістсот тридцять дев`ять ) гривень 23 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, м. Львів, 79018; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І. О. Опанасюк