Справа № 953/8019/24
Провадження № 2/953/337/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Глос М. Л.,
за участю секретаря судового засідання Сороченко М. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 20.01.2016 у розмірі 36 079,64 грн. станом на 21.07.2024 року, судовий збір у сумі 2422,40 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі обставини. 20.01.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (назву якого 14.06.2018 року змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір на підставі поданої цього ж дня заяви відповідача. Підписом у цій заяві ОСОБА_1 підтвердив свою згоду із тим, що заява разом з запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку», які викладені на офіційному вебсайті позивача, складає кредитний договір між ним та банком. Засвідчив відповідач своїм підписом і ознайомлення зі змістом Умов та правил надання банківських послуг, що діяли на час підписання анкети-заяви. Під час укладення договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», наданими йому для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 40 000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3 кредитного договору, на підставі яких відповідач під час його укладення погодився на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Невиконання ОСОБА_1 умов договору у частині погашення кредиту призвело до виникнення заборгованості у розмірі станом на 21.07.2024 року 36 079, 64 грн., з яких: 29 155, 52 грн. тіло кредиту, 6 924,12 грн. прострочені відсотки.
Ухвалою від 05.09.2024 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі і постановив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце розгляду справи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було повідомлено належним чином. У прохальній частині заяви представник позивача зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності й ухвалення заочного рішення у разі неприбуття до суду відповідача.
Суд багаторазово викликав ОСОБА_1 у судове засідання шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Проте відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, причин неприбуття не повідомив, з заявами, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не звертався.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого про час і місце розгляду справи належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заочне рішення суд згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України вправі ухвалити на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив.
Оскільки відповідач, належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неприбуття не повідомив, процесуальним правом подати відзив не скористався, і позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд приймає таке рішення на підставі наявних у справі доказів згідно з положеннями ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна строна повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши надані позивачем докази, суд установив такі обставини./
20.01.2016 року ОСОБА_1 уклав з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви, і цим самим приєднався до Умов та правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на дату підписання і була розміщена на вебсайті банківської установи.
Підписанням заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку ОСОБА_1 засвідчив свою згоду з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 4250).
На підставі анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок і видано кредитну картку № НОМЕР_1 типу Універсальна GOLD строком дії до жовтня 2023 року. На цю картку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 40 000 грн. Після оформлення кредитної картки ОСОБА_1 активував її, користувався й отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Зазначені обставини підтверджено долученою до позовної заяви та дослідженою судом випискою банківської установи за рахунком відповідача (а. с. 32 41).
Відповідна виписка має статус первинного документа відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц сформулював правозастосовчі орієнтири, згідно з якими банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі на підтвердження руху коштів на конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами заборгованості за кредитним договором.
Під час підписання анкети-заяви відповідач був належним чином поінформований щодо правил кредитування, у тому числі у частині сплати відсотків. Починаючи з 14.02.2020 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно з п. 1.3 у розмірі 42 % (а?с. 43 зворот). За погодженою Банком ставкою відсотки нараховано у розмірі 6 924,12 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.01.2016, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 21.07.2024, ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 36 079,64 грн., з яких: 29 155, 52 грн. за тілом кредиту, 6 924, 12 грн. за відсотками (а. с. 2431).
Надаючи зазначеним обставинам правову оцінку, суд виходить з такого.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як унормовано у частині 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Всупереч вимогам ст. 526, ч. 1 ст. 1050 ЦК України та умовам кредитного договору, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту і сплати відсотків, у зв`язку з чим станом на 21.07.2024 виникла заборгованість за кредитним договором та додатковою угодою до нього.
Доказів неправильності складеного банком розрахунку та/або власного розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 суду не надав, будучи належним чином повідомленим про пред`явлення позову, відкриття провадження у справі, час і місце її розгляду.
Виходячи з наведеного, керуючись визначеними у ст. ст. 12, 13 ЦК України засадами змагальності і диспозитивності судового процесу, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог на підставі поданих сторонами доказів, суд визнає наданий позивачем розрахунок належним і допустимим доказом факту і розміру заборгованості ОСОБА_1 перед банківською установою.
За таких обставин суд, повно, всебічно й об`єктивно встановивши обставини справи на підставі аналізу й оцінки наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмових доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність правових підстав для їх задоволення.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позов, стягує з ОСОБА_1 на користь позивача процесуальні витрати, які складються з судового збору у сумі 2 422,40 грн (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 131, 141, 223, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.01.2016 року у загальному розмірі 36 079 (тридцять шість тисяч сімдесят дев`ять) грн. 64 коп., з яких: 29 155 (двадцять дев`ять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп. за тілом кредиту; 6 924 (шість тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 12 коп. за простроченими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» процесуальні витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя М. Л. Глос