Провадження № 22-ц/811/1044/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Марко О.Р.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_3 про розподіл судових витрат у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок розповсюдження недостовірної інформації,

встановив:

У жовтні 2024 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_2 в порядку цивільного судочинства звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив: визнати недостовірною оприлюднену ОСОБА_3 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію; зобов`язати ОСОБА_3 спростувати оприлюднену ним інформацію та стягнути з нього завдану моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2025 року провадження в даній справі закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд заявлених ним позовних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

18.03.2025 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив відшкодувати понесені ним витрати на оплату професійної правничої допомоги в загальній сумі 12000 грн., стягнувши на його користь з ФОП ОСОБА_2 зазначену суму.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Ухвалу суду оскаржив позивач ФОП ОСОБА_2 , просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що у випадку закриття провадження у справі, обов`язковою умовою для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу є факт необгрунтованості дій позивача. Проте, суд першої інстанції в ході розгляду даної справи не встановлював обгрунтованість чи необгрунтованість дій позивача.

Наголошує, що сам по собі факт звернення до суду загальної юрисдикції, не може свідчити про необгрунтованість дій позивача, оскільки закриття провадження у даній справі не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, а також не може свідчити про свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апелянта. Зокрема, зазначив, що позивачу було відомо про нього, як про фізичну особу-підприємця, відтак, позивачу було відомо, що відносини, які склались між ними, виникли з господарської діяльності. Тому, вважає, що позивачем свідомо порушено правила суб`єктної юрисдикції.

В судове засідання апеляційного суду відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у його відсутності.

Заслухавши представника позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Однак, ні відповідач у своїй заяві, ні суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вказували про необґрунтованість дій позивача.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Суд може обмежити реалізацію цього права, зокрема, у порядку, встановленому статтею 44 ЦПК України.

Проте, суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не встановив факт зловживання позивачем його процесуальними правами і не вказав в оскаржуваній ухвалі, в чому проявилась необґрунтованість дій позивача.

Закриття провадження в даній справі не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, ні свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції, а отже, звернення до суду з позовом з порушенням правил юрисдикційності не може бути обов`язковою підставою для висновку про необґрунтованість дій позивача.

Подібні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №640/1029/18, провадження №14-443цс19.

Отже, з урахуванням наведеного, немає підстав для покладення на позивача обов`язку відшкодування понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при вирішенні даного питання, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 березня 2025 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 20 червня 2025 року

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич