МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/8531/13-ц
Провадження № 4-с/210/1/25
У Х В А Л А

іменем України

17 червня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Сільченко В.Є.

секретаря судового засідання Козіної В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Карнаух (Ясик) Івана Олеговича на дії/бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Горняк Оксани Олександрівни, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Карнаух (Ясик) Івана Олеговича на дії/бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Горняк Оксани Олександрівни.

Скарга мотивована тим, що 10.01.2024 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горняк О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73770326 на підставі виконавчого листа №210/8531/13-ц, виданого 28.05.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу.

Того ж дня, в рамках виконавчого провадження №73770326 була винесена постанова про арешт коштів від 10.01.2024 року.

11.01.2024 ОСОБА_1 звернувся з заявою про визначення поточного рахунку для витрат.

Заява проігнорована ОСОБА_2 !

Далі 19.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про зняття арешту з рахунку, який має спеціальний режим використання для виплати заробітної плати. Надав довідку з банку про підтвердження статусу рахунку, на яке за законом заборонено стягнення.

Того ж дня - 19.03.2024 року винесено Постанову про визначення рахунку для витрат(тобто через два місяці замість 3 днів!);

19.03.2024 року винесено постанову про стягнення на заробітну плату.

20.03.2024 року було списано грошові кошти в сумі 1492,12 грн (20% від з/п) та 3600 грн. на які за законом заборонено стягнення.

В позиції Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 916/1572/19 викладено наступне:«Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю,статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.»

Таким чином, 19.03.2024 року виконавцю стало відомо, що рахунок боржника має спеціальний режим використання - для отримання заробітної плати. Чинне законодавство зобов`язує виконавця протягом одного робочого дня зняти арешт з грошових коштів. Але виконавець Горняк Оксана Олександрівна в цей же день 19.03.2024 замість виконання службових обов`язків - а саме зняття арешту, надсилає в банк платіжну вимогу на списання коштів. І окрім визначених Постановою від 19.03.2024 року стягнень 20% від заробітної плати, було списано майже всю іншу частину коштів, залишивши особу без засобів до існування.

Своїми умисними діями державний виконавець допустив порушення Конституційного права ОСОБА_1 на отримання заробітної плати та спричинила моральну шкоду.

Тому, представник скаржника просить суд визнати незаконними дії та бездіяльність Державного виконавця Горняк О.О. Саксаганського відділу державної виконавчої служби умісті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) які полягали у невинесенні Постанови про зняття арешту та у зверненні стягнення грошових коштів в розмірі 3600 грн. з рахунку зі спеціальним режимом використання в межах виконавчого провадження №73770326; зобов`язати Державного виконавця Горняк О.О. Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винести Постанову про зняття арешту з рахунку зі спеціальним режимом використання - (для виплати заробітної плати); стягнути з державного виконавця на користь боржника морально шкоду в розмірі 7100,00 грн.; стягнути х державного виконавця на користь боржника витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 гривень.

05.04.2024 року ухвалою суду відкрито провадження за скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Карнаух (Ясик) Івана Олеговича на дії/бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Горняк Оксани Олександрівни.

26.04.2024 року надійшов відзив від державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Збітнєвої К. згідно якого зазначено, що з 10.01.2024 року по теперішній час на примусовому виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №74562343 в складі якого обліковуються:

ВП 73770054 з виконання в/л №210/4969/13-ц від 23.04.2014 року, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 299016,78 гривень на користь ПАТ «ПриватБанк».

ВП 73770326 з виконання в/л №210/8531/13-ц від 28.05.2015 року, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 21522,79 гривень на користь ПАТ «ПриватБанк».

Керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», 10.01.2024 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та за допомогою КЕП направлено для виконання до банків «Учасників-обміну» і всі постанови прийняті банками до виконання (повернення постанов про арешт коштів боржника без виконання в порядку ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» з банківських установ не було.

Керуючись пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», розділом ХІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (із змінами), боржнику 15.01.2024 визначено поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ Райффайзен Банк, для здійснення видаткових операцій на сума в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Державний виконавець звертає увагу на те, що АТ Райффайзен Банк, на якого нормами ч. 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначити статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконало. Зазначене, свідчить про те, що банк також не визнав жоден рахунок боржника та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

За таких обставин, жоден з чотирьох рахунків боржника не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат, тощо), та набули статусу вкладу.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону №1404-VIII), яким є повідомлення банківської установи про відмову у накладенні арешту на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання. Станом на день подачі відзиву такого підтвердження боржник не надав. Тому, державний виконавець просила відмовити у скарзі представнику ОСОБА_1 - адвоката Карнаух (Ясик) Івана Олеговича щодо визнання незаконними дії та бездіяльність державного виконавця Горняк Оксани Олександрівни, які полягають у невнесені постанови про зняття арешту та у зверненні стягнення грошових коштів та відмовити у задоволені вимог у повному обсязі, щодо винесення постанови про знаття арешту з коштів боржника.

28.11.2024 року до суду надійшла уточнена скарга на дії та бездіяльність органу примусового виконання, яка мотивована тим, що 26.03.2024 року Постановою Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Збітнєвою Катериною Володимирівною було об`єднано виконавчі провадження №73770054, №№73770326 у зведене виконавче провадження №74562343.

09.01.2024 року представник стягувача АТ КБ «Приватбанк» Ласкін С.В. звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В заяві представника стягувача зазначено реквізити іншого виконавчого документу: Виконавчий лист №210/8531/13-ц від 01.04.2014 року виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу. В той час в додатках міститься оригінал виконавчого листа №210/8531/13-ц від 28.05.2015 року виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу.

10.01.2024 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горняк Оксаною Олександрівною винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №73770326 на підставі виконавчого листа №210/8531/13-ц виданий 28.05.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу.

Таким чином, у зв`язку з невідповідністю реквізитів виконавчого документа, державний виконавець зобов`язаний був винести Постанову про повернення виконавчого документу без виконання в строк до трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Крім того, 15.01.2024 року була винесена Постанова про визначення рахунку для виплат.

08.02.2024 року була винесена Постанова про стягнення на заробітну плату.

26.03.2024 року була винесена Постанова про об`єднання виконавчого провадження в зведене.

27.03.2024 року була винесена Постанова про арешт майна боржника.

Станом на 26.03.2024 року з карткового рахунку, який визначений як рахунок для витрат було списано грошові кошти 19.03 1492,12 гривень (20% від з/п), 20.03. 3600 гривень, 26.03.- 7787,80 гривень.

Тобто, фактично рахунок з установленим лімітом на користування 14200 гривень відбуваються списання всіх коштів, що нівелює сенс Постанови про визначення поточного рахунку для витрат від 15.01.2024.

Окрім цього, рахунок є спеціальним для виплати заробітної плати, на який Законом заборонено стягнення.

Крім того, списання коштів відбуваються на наступний день після отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання.

Так, виконавцем скеровано до банківських установ платіжні вимоги: №15632 від 19.03.2024 року на рахунок UA2339454, який згідно довідки має спеціальний режим використання для виплати заробітної плати.

Скаржник зазначає, що фактично постанова про відкриття ВП та про арешт коштів боржника винесено в один день 10.01.2024 року, що порушує чинне законодавство.

Тому, скаржник просить суд поновити строк на подання скарги, визнати незаконними дії Державного виконавця Горняк Оксани Олександрівни Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під час відкриття виконавчого провадження №73770326; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2024 у ВП №73770326; скасувати постанову про арешт коштів від 10.01.2024 у ВП №73770326 та зобов`язати зняти арешт з рахунку НОМЕР_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши заяву з додатками, матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішення суду від 01.04.2014 року (справа №210/8531/13-ц, провадження №2/210/566/14) позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. №50, р/р НОМЕР_3 , МФО 305299, , заборгованість за Кредитним договором б/н від 12.09.2006 року у розмірі 21293 (двадцять одна тисяча двісті дев`яносто три) гривень 39 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,буд. №50, р/р НОМЕР_4 , МФО 305299, код ЄДРПОУ 1436057, судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

На виконання вказаного рішення суду, видано виконавчий лист (а.с. 97).

Головним державним виконавцем Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горняк О.О. відкрито виконавче провадження (ВП №73770326) за виконавчим листом №210/8531/13-ц, виданого 28.05.2015 року Дзержинським судом м. Кривого Рогу (а.с. 167).

Постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Збітнєвою К.В. про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження (ВП №73770054) об`єднано виконавчі провадження №73770054, №73770326 у зведене виконавче провадження №74562343 (а.с. 169).

Головним державним виконавцем Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горняк О.О. (ВП 73770326) 19.03.2024 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 135)

З довідки АТ «Райффайзен Банк» від 15.03.2024 вбачається, що 18.11.2022 року у АТ «Райффайзен Банк» відкрито картковий рахунок фізичної особи № НОМЕР_1 в UAN для отримання заробітної плати та до вказаного рахунку випущено платіжну картку Visa Gold № НОМЕР_5 термін дії до 30.11.2026 року (а.с.175).

18.03.2024 року ОСОБА_1 подано заяву до державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горняк О.О. про зняття арешту з спеціального рахунку (а.с. 137).

З відповіді в.о. начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крукович М. від 26.03.2024 року №28.11-34/99099 вбачається, що підставою для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Повідомлення від АТ Райффайзен Банк, на якого нормами ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначити статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконано. Зазначене свідчить про те що банк також не визнав жоден рахунок ОСОБА_3 та кошти на ньому, такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення (136 зворот, 137).

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтею 8 розділом VIII. Порядок звернення стягнення на майно боржника Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешт, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку/електронного гаманця, на якому знаходяться кошти/електронні гроші, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти/електронні гроші на всіх рахунках/електронних гаманцях боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника в банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, після отримання постанови про накладення арешту, саме банк зобов`язаний відповідно до вимог ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 02 серпня 2021 року у справі № 711/841/14-ц (провадження 61-8612ск21).

Оскільки частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що саме на банк покладено обов`язок перевірити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, саме банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку і повернути його постанову без виконання.

Однак, АТ «Райффайзен Банк» постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконав. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20 наведений правовий висновок про те, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього.

Представником скаржника суду не надано доказів того, що АТ «Райффайзен Банк» повідомив державного виконавця про наявність передбачених ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» обставин, які унеможливлюють накладення арешту на належний скаржнику рахунок.

З наданої представником скаржника довідки АТ Райффайзен Банк вбачається, що відкритий картковий рахунок фізичної особи НОМЕР_1 в UAN є рахунком для отримання заробітної плати.

З довідки вбачається, що картка/рахунок не свідчить про її віднесення до карток зі спеціальним чи обмеженим режимом використання.

У зв`язку з вищевикладеним, державний виконавець не мав документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, а також суду під час розгляду скарги такі докази теж не надані.

Крім того, протягом розгляду скарги представником скаржника не надано суду належних і допустимих доказів які б підтверджували наявність підстав для зняття арешту з поточного банківського рахунку, зокрема доказів того, що цей рахунок має спеціальний режим використання та/або, що на кошти, розміщені на цьому рахунку заборонено звертати стягнення згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, матеріали скарги не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

З огляду за викладене вище, суд доходить висновку, що обставини, на які представник скаржника посилався в обґрунтування поданої скарги, не знайшли свого підтвердження, а відтак, підстави для задоволення скарги відсутні, а тому відмовляє скаржнику в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволені скарги покладаються на скаржника.

На підставі викладеного і керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Карнаух (Ясик) Івана Олеговича на дії/бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Горняк Оксани Олександрівни залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: В. Є. Сільченко