Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/2351/25
Провадження № 2-о/553/71/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.06.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу №553/2351/25 за заявою ОСОБА_1 , особа, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

02.06.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Полтави з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 строком на 6 місяців.

Заяву обгрунтовує тим, що ОСОБА_3 є її онуком та вони разом проживають в квартирі заявниці, яка їй належиь на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 систематично висловлюється на адресу заявниці нецензурною лайкою, неодноразово завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого заявниця декілька разів викликала поліцію. Постійні побиття заявниці ОСОБА_3 стали підставою для звернення за правничою допомогою. В черговий раз ОСОБА_3 здійснив відносно заявниці домашнє насильство, яке відбулося 31.03.2025 року за місцем мешкання. А саме ОСОБА_3 висловлював на адресу заявниці словесні образи, застосовував нецензурну лайку, наносив заявниці тілесні ушкодження, при цьому погрожуючи і подальшою фізичною розправою над заявницею, якщо вона не буде його слухатися та буде дратувати своєю присутністю. В черговий раз її онук ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ставав людиною з неадекватною та нестабільною поведінкою, погрожував вбити та наносив хаотичні удари заявниці. Змучена від жахливих висловлювань та побоїв з боку онука, заявниця звернулася до поліції. Відносно онука 31.03.2025 року винесено терміновий заборонний припис терміном на 5 діб. Але 10.05.2025 року ОСОБА_3 знову застосував до заявниці домашнє насильство, в зв`язку з чим заявниця знову зверталася до поліції. Також, ОСОБА_3 застосовує домашнє насильство і відносно своєї матері ОСОБА_4 . ОСОБА_3 є залежним від алкоголю, після вживання алкоголю в нього виникають приступи агресії та ненависті до рідної бабусі. Тривалий період часу заявниця терпіла його знущання, але все це приводить до погіршення стану здоров`я заявниці, оскільки вона має похилий вік. Заявниця відчуває постійний страх за своє здоров`я та життя, у зв`язку із чим просить захисту.

В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, просила видати обмежувальний припис стосовно її онука ОСОБА_3 та пояснила, що її онук вже протягом 10 років систематично принижує її та застосовує до неї фізичну силу, влаштовує конфлікти, виловлюється на її адресу нецензурними словами, вигоняє із її власної квартири, навіть фізично виштовхує з квартири. Все це робить її життя нестерпним. Вона бажає захистити свої інтереси, оскільки від отриманих травм та тілесних ушкоджень у неї значно погіршилося здоров`я. ОСОБА_3 поводить себе агресивно та зухвало, на зауваження не реагує, зловживає спиртним. Навіть виклики наряду поліції з метою припинення протиправних дій відносно неї не мають на її онука впливу.

Представник заявниці підтримала заяву про видачу обмежувального припису.

Особа стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вислухавши заявницю, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Заявниця ОСОБА_1 є рідною бабусею ОСОБА_3 та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору міни від 28.12.1995 року зазначена квартира на праві власності належить ОСОБА_1

31.03.2025 року стосовно кривдника ОСОБА_3 співробітниками поліції винесено терміновий забороний припис у зв`язку із скоєнням домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_1 із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою та зобов`язали залишити місце проживання постраждалої особи строком на 5 діб.

10.05.2025 року до відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області через лінію 102 надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_1 із заявником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник конфлікт з бабусею ОСОБА_1 . У зв`язку із цим дану інформацію зареєстровано в ІКС ІПНП (журнал ЄО) ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 10.05.2025 року за №5335. Під час розгляду даного повідомлення факт конфлікту не підтвердився, на ОСОБА_3 складено адміністративний матеріал за ст.183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб).

12.05.2025 року до відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області через лінію 102 надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_1 син військовослужбовець застосовує фізичну силу. Заявник ОСОБА_4 .

12.05.2025 року стосовно кривдника ОСОБА_3 співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.173-2 КУпАП серії ВАД №32871 та винесений терміновий заборонний припис по факту домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_1 .

Постановою судді Подільського районного суду міста Полтави від 28.05.2025 року (справа №553/2003/25) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у сумі 1020 грн., направлено для проходження програми для кривдників.

Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Як визначає стаття 1 зазначеного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

У разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються Кримінальним кодексом України та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

З матеріалів справи вбачається, заявниця ОСОБА_1 та її дочка неодноразово зверталися до поліції з приводу дій ОСОБА_3 щодо них, у зв`язку із чим відносно кривдника ОСОБА_3 неодноразово виносився терміновий заборонний припис, останній також притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі за №756/3859/19 зроблено висновок про те, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

У постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі за №754/11171/19 зазначено, що при вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

З огляду на вказані обставини, які свідчать про вчинення ОСОБА_3 домашнього насилля відносно своєї бабусі ОСОБА_1 , з метою запобігання продовженню та повторного вчинення відносно заявниці домашнього насильства, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису строком на 6 місяців стосовно ОСОБА_3 , а тому заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , особа, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким встановити наступні заходи тимчасового обмеження:

1. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатись ближче ніж на 500 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатись ближче ніж на 500 м до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інших місця її частого відвідування.

4. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

5. Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Ю. В. Фоміна