Провадження № 2-др/686/100/25
УХВАЛА

(про відмову у винесенні додаткового рішення)

06 червня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому заяву ТОВ «Автотранспортне підприємство «КООП Березина»

про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала цивільна справа №686/25283/20 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, дочірнього підприємства споживчого товариства «КООП Березина» «Автотранспортне підприємство «КООП Березина», державного реєстратора Хмельницької міської ради Юзькової Ірини Вікторівни, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації речового права, скасування права власності.

Рішенням суду від 29.05.2025 року в позові було відмовлено, у зв`язку із чим відповідач звернувся із заявою про стягнення з позивача понесених ним витрат на правничу допомогу .

В судове засідання сторони не з`явились, їх неявка не перешкоджає слуханню заяви по суті.

Позивач надав письмові заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, просить відмовити в задоволенні заяви, оскільки відповідач просить стягнути судові витрати, які він поніс ще 06.11.2020 року (платіжне доручення №1439 від 06.11.2020 р.) згідно договору про надання правової допомоги, який укладений 05.11.2020 року, при цьому представник відповідача не зазначає про поважність причин, з яких він не міг подати такі докази до закінчення судових дебатів, що є підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Судом встановлено, що у судовому засіданні від 29.05.2025 року, представник відповідача просив стягнути витрати на правничу допомогу, докази будуть подані у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

02.06.2025 року (із дотримання передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України строків) відповідачем надіслано заяву про розподіл судових витрат із додаванням низки документів про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Представником відповідача надано копію договору про надання правничої допомоги від 05.11.2020 року, в якому зазначено що розмір гонорару складає 25 000 грн., копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025 року, копію платіжного доручення від 06.11.2020 року на суму 25 000 грн..

Вказані докази є належними та допустимими щодо понесення відповідачем витрат у сумі 25 000,00 грн на професійну правничу допомогу (ст. 137 ЦПК України).

Щодо наявності чи відсутності підстав для покладення на позивача судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з частинами 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На підставі частин 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (постанова Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21).

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21.

Як вбачається із матеріалів справи, клопотання ТОВ «Автотранспортне підприємство» «КООП БЕРЕЗИНА» про стягнення витрат на правову допомогу не містить жодного обґрунтування про поважність причин неподання такої заяви з доказами понесених витрат до закінчення судових дебатів, тоді як відповідач просить стягнути судові витрати, які він поніс ще 06.11.2020 року (платіжне доручення №1439 від 06.11.2020 р.) згідно договору про надання правової допомоги, який укладений 05.11.2020 року, а отже останній мав можливість подати вказані докази до закінчення судових дебатів.

Додаткове рішення у справі може бути ухвалено щодо витрат, які були понесені стороною (сплачені або мають бути сплачені) до ухвалення судом рішення, але докази на підтвердження розміру яких вона з поважних причин не могла подати до закінчення судових дебатів у справі.

З огляду на викладене, представником відповідача не наведено у клопотанні жодних причин неподання до суду доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, до закінчення судових дебатів у справі, а отже заява представника відповідача про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відповідачем було порушено порядок та строк подання доказів витрат понесених на правничу допомогу, які підтверджують їх розмір, а відтак в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, слід відмовити.

Відповідно до статті 270 цього Кодексу у разі відмови у задоволені розподілу судових витрат, суд постановляє ухвалу про відмову у постановленні додаткового рішення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ «Автотранспортне підприємство «КООП Березина» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 09.06.2025 року.

Суддя