ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/259/25

Провадження № 22-ц/820/1349/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року, суддя Кутасевич О.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23.04.2025 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №683/1212/23, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру частки у праві спільної часткової власності та виділ майна в натурі нежитлової будівлі магазину, по АДРЕСА_1 .

Мотивуючи своє процесуальне рішення суд зауважив, що від вирішення цивільної справи №683/1212/23, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно, будівлю по АДРЕСА_1 , залежить вирішення цієї справи №683/259/25.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не наведено обґрунтування неможливості розгляду цієї справи через відсутність доказів, які б дозволили встановити та оцінити обставини, які підлягають встановленню в розглядуваній справі.

На думку апелянта, першочерговим є вирішення саме розглядуваної справи, оскільки вирішення справи №683/1212/23, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно, будівлю по АДРЕСА_1 , залежить від вирішення даної справи, а не навпаки.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказала, що позов ОСОБА_1 не є первинним відносно поданого нею позову про зміну часток у праві спільної часткової власності.

Звернення ОСОБА_1 в суд із цією позовною заявою вказує на зловживання ним своїми процесуальними правами та спрямована на затягування розгляду судом справи за поданим нею позовом.

Розгляд справи апеляційним судом проведено без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що в провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя, в якому позивач просив суд здійснити поділ спільного майна, виділивши йому у приватну власність 1/4 частину нежитлової будівлі магазину, загальною площею 508 кв.м., що по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108, зареєстроване за ОСОБА_2 , а також 1/4 частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:018:0108, площею 355 кв.м. під цією будівлею.

В той же час, в провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа №683/1212/23, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно, будівлю по АДРЕСА_1 , згідно з вимогами якого позивач просила змінити розмір її частки у праві спільної часткової власності, з 1/2 на 3/4, а частку ОСОБА_3 з 1/2 на 1/4, відповідно, та виділити їй у власність надбудову 2-й поверх магазину, що по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Нормою цієї статті встановлено, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадках, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій та іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Тому, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Отже, між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Натомість, колегією суду не встановлено причин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи до постановлення та набрання рішенням законної сили у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру частки у праві спільної часткової власності на будівлю по АДРЕСА_1 .

Підставами звернення до суду з позовом у розглядуваній справі є захист прав ОСОБА_1 на належне йому майно набуте під час шлюбу з ОСОБА_2 .

Під час розгляду справи про поділ майна подружжя з`ясуванню підлягає обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, джерело і час його придбання.

Судом першої інстанції не наведено обґрунтування неможливості розгляду даної справи через відсутність доказів, які б дозволили встановити та оцінити вищенаведені обставини, без зупинення провадження у справі.

Вимоги ОСОБА_2 , заявлені в іншій справі щодо виділення їй в натурі частки у нерухомому майні та зміни на її користь розподілу часток у праві спільної часткової власності не можуть вплинути на обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства з ОСОБА_1 .

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що зупинення провадження у даній справі до постановлення судового рішення в іншій цивільній справі, порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

З урахуванням встановлених вище обставин оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року скасувати, справу направити до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова