У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в загальному позовному провадженні цивільну справу за первісним позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Криворізька міська рада звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд стягнути з безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:134:0057, що знаходиться по АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 в сумі 567 267,10 грн., посилаючись на фактичне користування вказаною земельною ділянкою відповідачем без належного правового оформлення, що позбавило власника землі права отримання доходу у вигляді орендної плати.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про зобов`язання вчинення дій, у якій позивач за зустрічним позовом просить суд зобов`язати Криворізьку міську раду здійснити перерахунок у бік її зменшення (коригування, анулювання, скасування) заборгованості за період 2022-2023 роки в сумі 474 698,61 грн. (220 790,05 грн. за 2022 рік + 253 908,56 грн. за 2023 рік), нарахована йому на підставі незаконної технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу 2020 р.

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 15 травня 2025 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про зобов`язання вчинення дій до спільного розгляду з первісним позовом Криворізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, об`єднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 25 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Лісового Дениса Олександровича про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 25 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Установлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

До суду 27 червня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Лісового Д.О. кожного окремо надійшли заяви про відвід головуючого судді Ткаченка А.В. на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ткаченка А.В. у нарадчій кімнаті по іншій справі, станом на дату подання заяв до суду, розгляд відводів вирішується невідкладно після виходу судді з нарадчої кімнати по іншій справі.

Так, заява про відвід, подана відповідачем ОСОБА_2 , мотивована тим, що у судовому засіданні його представник просив передбачений положеннями статей 36, 39 ЦПК України дводенний термін на підготовку обґрунтованої заяви про відвід, однак суддя цього строку не надав, зазначивши лише про надання 15-хвилинної перерви для написання представником відповідної заяви, що є порушенням порядку вирішення питання про відвід. Надану його представником заяву суддя відхилив та вирішував інші процесуальні питання у справі, які могли бути розглянуті лише після розгляду питання про відвід. На прохання здійснити подальшу публічну трансляцію судового засідання суддя обмежившись нібито необхідністю завчасного клопотання про це, а отже вважає, вважає, що з боку судді вжиті заходи щодо приховування важливих для громадськості моментів, які підтверджують, що судове засідання проводиться упередженим складом суду, тому просить задовольнити заяву.

Заява про відвід, подана представником відповідача адвокатом Лісовим Д.О. мотивована тим, що під час розгляду клопотання про надання часу для складання заяви про відвід, головуючий у справі суддя почав вести себе досить емоційно, кричати, тощо, у той час як присутні в залі судового засідання вели себе стримано, що вже само по собі наводить на думки про упереджений і необ`єктивний розгляд справи та є, на думку адвоката лісового Д.О., підставою для не тільки відводу, а й заявлення самовідводу головуючим у справі суддею.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов таких висновків.

За змістом частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для відводу (самовідводу) судді закріплені у статті 36 ЦПК України, за змістом пункту п`ятого частини першої якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (частина 3 статті 39 ЦПК України).

Так, при відтворенні звукозапису судового засідання 25 червня 2025 року встановлено, що клопотання про оголошення перерви для надання часу для написання відзиву на позов було заявлено представником відповідача відразу після проголошення скороченої ухвали про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, що свідчить про намір заявити відповідну заяву саме у зв`язку з незгодою процесуальним рішенням головуючого у справі судді Ткаченка А.В., що підтверджується також протоколом судового засідання (том 2 а.с. 51-52).

Головуючим у справі суддею Ткаченком А.В. в судовому засіданні було зроблено усне попередження вільному слухачу (зі сторони відповідача) щодо неналежної поведінки в судовому засіданні з метою попередження приведення судового засідання в безладний рух, з огляду на викрики та емоційні висловлювання цього слухача під час розгляду справи, який здійснював відеофіксацію судового засідання, що спростовує доводи сторони відповідача як щодо заборони головуючим у справі суддею такої фіксації, так і щодо емоційності та криків головуючого у справі судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Виходячи з наведених у заяві ОСОБА_1 та у заяві представника відповідача ОСОБА_3 підстав, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених відводів, а тому відсутні обставини, які б викликали сумніви у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи.

При цьому суд вважає необхідним наголосити, що надання заяви саме в письмовій формі, так само як і відкладення судового засідання для надання часу на підготовку заяви про відвід, законодавством не передбачено, а подане клопотання про оголошення перерви для підготовки заяви про відвід суд розцінює, як затягування розгляду справи, ураховуючи мотиви, викладені представником відповідача у поданій заяві про відвід (неналежна, на його думку, поведінка судді під час розгляду справи).

Так, наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що головуючий суддя Ткаченко А.В. виявляє особисту упередженість.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим відвід, заявлений відповідачем ОСОБА_1 головуючому судді Ткаченку Андрію Володимировичу.

Визнати необґрунтованим відвід, заявлений представником відповідача адвокатом Лісовим Денисом Олександровичем головуючому судді Ткаченку Андрію Володимировичу.

Вирішення питання про відвід судді Ткаченка Андрія Володимировича передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначення якого провести у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України.

Суддя А.В. Ткаченко