Справа № 293/213/25
Провадження № 2/293/226/2025
УХВАЛА

04 червня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за змістом якої просить:

- зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :08:004:0089 площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав ОСОБА_1 , а саме:

- знести збудовану на земельній ділянці (кадастровий номер: :08:004:0089) нежитлову (господарську) будівлю сіновалу;

- зобов`язання ОСОБА_3 повернути у користування земельну ділянку (кадастровий номер: :08:004:0089) ОСОБА_1 .

Підготовче судове засідання у справі призначене на 04.06.2025 року 12:00 год.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Від представника відповідача - адвоката Ірини Соломонюк, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав перебування у черговій відпустці.

Відповідач про причини неявки суд не повідомила.

Розгляднувши клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого судового засідання суд відмовив у його задоволенні, виходячи з такого.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначених цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках визначених ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Разом з тим, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзазначено, що: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (згідно з рішеннями у справах «Савенкова проти України», № 4469/07 від 02.05.2013, «Папазова та інші проти України», № 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Таким чином, зважаючи на п. 5 Рекомендацій від 02.03.2022 року, передбаченаКонституцією України«безперебійність» здійснення правосуддя у разі відкладення та зняття з розгляду справ фактично порушується. Адже відкладення розгляду справи не є її вирішенням по суті.

При цьому, судом завчасно повідомлено відповідача та представнкиа відповідача про дату та час судового засідання.

Перебування представника відповідача, яка є адвокатом у відпустці є підставою для відкладення підготовчого судового засідання, оскільки сторона не позбавлена можливості залучити до участі у справі іншого представника, а доказів неможливості проведення підготовчого судового засідання без участі представника відповідача, матеріали справи не містять

Таким чином, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін,а також приймаючи до уваги неодноразові клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, а також те, що відповідач не позбавлена права самостійно приймати участь у судових засіданнях, , суд розцінює клопотання пердставника відповідача про відкладення підготочого судового засідання як зловживання процесуальними правами, тому здійснює розгляд справи у підготовчому судовому засідання без участі відповідача та представника відповідача.

Крім того, судом також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

У підготовчому засіданні розглядалось клопотання від 20.05.2025, подане відповідачем про призначення судової земельно -технічної експертизи, згідно якого відповідач просить призначити у справі додаткову судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 10014, м. Житомир, вул. Театральна, 17/20, офіс 512.

На вирішення експерта при проведенні додаткової судової земельно-технічної експертизи поставити наступні питання:

- чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок: кадастровий номер: :08:0004:0089, за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,25 га код 02.01 «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд» належать на підстав договору дарування від 04.11.2019 року посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Добрльожою В.В. №2445, та земельна ділянка передана в постійне користування ОСОБА_3 рішенням виконкому Зороківської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 0,29 га 16.02.2000 року відповідно до правовстановлюючих документів та Технічної документації із землеустрою на ці земельні ділянки і відповідно до даних, що вказані в земельному кадастрі? Якщо є порушення меж вказаних ділянок, то чи виникли ці порушення зі сторони суміжного землекористувача ОСОБА_1 ?

- чи має місце накладення земельних ділянок: кадастровий номер: :08:0004:0089, за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,25 га код 02.01 «для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд» належать на підстав договору дарування від 04.11.2019 року посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Добрльожою В.В. №2445, та земельна ділянка передана в постійне користування ОСОБА_3 рішенням виконкому Зороківської сільської ради за адресою: село Зороків, вул. Вишпільська, 17, в розмірі 0,29 га 16.02.2000 року? Якщо існує таке накладання, то за рахунок якої земельної ділянки?

Позивач та її представник в судовому засіданні від 04.06.2025 просили відмовити у клопотанні відповідача про призначення судової земельно-технічної експертизи. Зокрема, представник позивача вказав , що подане клопотання є необгрунтованим та не стосується предмету спору.

Заслухавши думку сторони позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши зміст клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Частиною другою статті 102 ЦПК України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частиною 1, 4 та 5 статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Норми статті 105 ЦК України вказують на те, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Необхідність судової експертизи в цивільному судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Як зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду № 904/4982/20 від 20.04.2023 року предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування та встановлення фактичних обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими. При цьому, неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Крім того, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду. При цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Аналогічні висновки Верховного Суду також мають місце у постановах № 916/2740/19 від 16.12.2020 , № 924/898/21 від 06.09.2022 , № 915/442/21 від 02.11.2022 .

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до п.1.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, одним із основних видів (підвидів) експертизи є, зокрема, земельно-технічна експертиза.

Основними завданнями земельно-технічної експертизи, згідно з п.6.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Так, предметом спору у даній справі є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення збудованої на земельній ділянці нежитлової (господарської) будівлі сіновалу та шляхом зобов`язання відповідача повернути у користування земельну ділянку позивачу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач доводить, що є власником спірної земельної діялянки на підставі договору дарування від 04.11.2019, яка попередньо перебувала в оренді ОСОБА_3 (відповідач) на підставі договору оренди від 02.09.2019, укладеного останньою з поперенім власником.

Водночас рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 22.08.2023, такий договір оренди земельної ділянки є розірваним.

Таким чином, з огляду на предмет заявленого позову позивач має довести, що відповідач чинить перешкоди у користуванні належною позивачу земельною ділянкою.

Отож, зважаючи на предмет та підстави позову, обставини справи, які підлягають доказуванню, основні завдання, покладені в основу земельно-технічної експертизи та, зокрема, питання, які представник відповідача ставить перед експертом, не спрямовані на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а відтак клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи не ґрунтується на спірних обставинах, вимогах і запереченнях учасників справи, тому підстави для його задоволення відсутні.

Окремо, суд звертає увагу, що додаткову експертизу суд призначає у разі, якщо висновок попередньої експертизи визнано неповним або неясним. Це відбувається після того, як суд розглянув висновок попередньої експертизи, і виявилося, що неповноту або неясність неможливо усунути шляхом допиту експерта в судовому засіданні.

Проте будь-яких первинних експертиз на підтвердження/спростування обставин за заявленими вимогами матеріали справи не містять.

Разом з тим, суд уважає за необхідне зазначити, що законність того чи іншого судового рішення може бути перевірена лише в межах передбачених законом процесуальних механізмів, таких як оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій, перегляд за нововиявленими обставинами, що в свою чергу гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина та є складовою права кожного на звернення до суду.

Інші способи перевірки законності рішення законодавець не передбачив.

За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Керуючись ст. ст. 251, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про призначення судової земельно-технічної експертизи від 20.05.2025 за вх. № 2815 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 09.06.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ