ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12370/25

Провадження № 22-ц/820/1541/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2025 року (суддя Павловська А. А.) про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про стягнення інфляційних втрат за травень 2024 року.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

В травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про стягнення інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України у зв`язку з невиконанням рішення суду у справі № 686/13975/23 за травень 2024 року в розмірі 260,52 грн. Зазначав про його звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 11 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а в разі якщо суд дійде іншого висновку, просив звільнити від сплати судового збору, враховуючи його майновий стан. На підтвердження майнового стану надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2024 рік.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 травня 2025 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовна заява залишена без руху та надано строк 5 днів з дати вручення копії ухвали для сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На виконання ухвали суду від 06 травня 2025 року ОСОБА_1 листом від 19 травня 2025 року повідомив, що на підставі Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду та за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої влади, або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Також на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Вважає, що неперерахування грошових коштів після спливу трьох місяців після пред`явлення до виконання органу ДКС України виконавчого документа є протиправною бездіяльністю ДКС України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2025 року позовна заява визнана неподаною та повернута.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на незаконність судового рішення, оскільки відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 369 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не сплатив судовий збір за подання позовної заяви.

Колегія суддів з висновком суду погоджується.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

Згідно з частинами 1, 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною, конкретизує порядок, умови такого звільнення і коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» від 26 липня 2005 року).

За змістом пунктів 11, 19 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою; апеляційної та касаційної скарг на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України у зв`язку з невиконанням рішення суду у цивільній справі, що є вимогами майнового характеру.

Судовий збір у цій категорії справ справляється як за вимогу майнового характеру згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вирішуючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що зазначені у клопотанні обставини та надані на їх підтвердження докази не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

На підставі частин 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстав несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У листі від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 на усунення недоліків зазначив ті ж, що й у позовній заяви підстави звільнення від сплати судового збору.

Отже, позивач не виконав вимоги ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 06 травня 2025 року щодо сплати судового збору, тому суд першої інстанції обгрунтовано визнав неподаною і повернув ОСОБА_1 позовну заяву.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплати судового збору та відсутність у ОСОБА_1 пільг щодо його сплати належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду за умови виконання вимог закону щодо оплати позовної заяви судовим збором у справі дотриманий.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для повернення позовної заяви не заслуговують на увагу.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 605,60 грн, який несплачений позивачем при поданні апеляційної скарги, підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 червня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта