Провадження № 2/127/3193/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки та визнання права власності в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У травні 2025 із позовом до суду звернувся ОСОБА_1 який просив визначити, що розмір часток у праві власності співвласників на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,6 кв. м, житловою площею 14,7 кв.м., ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 складає по 1/3 частці кожному. Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , на: 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,6 кв. м, житловою площею 14,7 кв.м. Мотивує заявлені вимоги тим, що після смерті батька позивача ОСОБА_3 утворилася спадщина на 1/3 частку квартири по АДРЕСА_1 . При зверненні із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно нотаріус відмовила, обґрунтовуючи відмову тим, що вона не може самостійно визначити склад спадкового майна, а саме на яку частку нерухомого майна необхідно видати свідоцтво про право на спадщину.

Ухвалою суду від 29.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати у загальному позовному провадженні.

У судове засідання позивач та його представник не прибули. На адресу суду представник позивача адвокат Галіцина В.В. надала заяву в якій просила розгляд справи здійснити у їх відсутність, просила позовні вимоги задовольнити із підстав наведених у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, суду надав заяву згідно якої позов визнав, просив розгляд справи здійснити у його відсутність.

Суд дослідивши надані докази установив, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули права спільної сумісної власності на квартиру по АДРЕСА_1 , на підставі договору від 19.01.1995 року. Вказаний факт також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, частка кожного співвласника невизначена.

Згідно технічного паспорту квартира по АДРЕСА_1 має загальну площу 29,6 кв. м, житлова площа 14,7 кв.м.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Вінниця.

Заявник після смерті батька звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 від отримання спадщини, що утворилася після смерті батька відмовився.

Державним нотаріусом Гречко Ж.Б. заведено спадкову справу №307/2014, після смерті ОСОБА_3 .

Державним нотаріусом Гречко Ж.Б. у видачі свідоцтва про право власності за законом на квартиру АДРЕСА_1 заявнику відмовила. Обґрунтовуючи відмову тим, що квартира перебуває у спільній сумісній власності, розмір частки у якій невизначений.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги про визначення частки та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування слід задовольнити.

Беручи до уваги клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що розмір часток у праві власності співвласників на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,6 кв. м, житловою площею 14,7 кв.м., ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 складає по 1/3 частці кожному.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , на: 1/3 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 29,6 кв. м, житловою площею 14,7 кв.м.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 25.06.2025

Суддя: