справа № 631/53/25
провадження № 2/631/424/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2025 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Трояновської Т. М.,
за участі секретаря судового засідання Семенко А. А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами оренди,
Після цього, відповідач здійснила послідовність дій в особистому кабінеті у порядку визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» щодо укладення договору в інформаційно-телекомунікаційній системі.
Таким чином, договір оренди між орендодавцем і боржником був укладений у спосіб, визначений статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний відповідно до статті 12 цього ж Закону.
Орендодавець відповідно до умов договору оренди передав об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу відповідача оператором поштового зв`язку «Нова Пошта», що підтверджується транспортною накладною оператора поштового зв`язку.
Проте, ОСОБА_1 не виконувала свої зобов`язання за договором належним чином, у зв`язку із чим починаючи із 21 червня 2021 за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами.
Представник позивача, звернув увагу, що внаслідок порушення орендарем умов викупу об`єкту оренди до орендаря не перейшло право власності на об`єкт оренди.
Після цього, відповідач здійснила послідовність дій в особистому кабінеті у порядку визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» щодо укладення договору в інформаційно-телекомунікаційній системі.
Як вказав представник позивача, за умовами договору оренди орендодавець надав ОСОБА_1 у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди, а саме тип товару - електропіч, модель Мinioven LIBERTON LEO-380 Red, з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною договору та на момент укладення договору були розміщені на вебсайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.
Орендодавець відповідно до умов договору оренди передав об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу відповідача оператором поштового зв`язку «Нова Пошта», що підтверджується транспортною накладною оператора поштового зв`язку.
Сторонами відповідно до умов договору оренди, погоджено строк оренди майна на 12 місяців з щомісячним платежем у розмірі 429 гривень 00 копійок, а також вартість об`єкту оренди, яка при викупі за 12 місяців складатиме 5148 гривень 00 копійок. Сплата орендної плати у розмірі 429 гривень 00 копійок (в тому числі ПДВ 71 гривня 50 копійок) здійснюється орендарем до 21 числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 21 квітня 2022 року.
Проте, ОСОБА_1 не виконувала свої зобов`язання за договором належним чином, у зв`язку із чим починаючи із 21 червня 2021 за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами.
За твердженням представника позивача, внаслідок порушення орендарем умов викупу об`єкту оренди до орендаря не перейшло право власності на об`єкт оренди.
Після цього, відповідач здійснила послідовність дій в особистому кабінеті у порядку визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» щодо укладення договору в інформаційно-телекомунікаційній системі.
Як вказав представник позивача, за умовами договору оренди орендодавець надав ОСОБА_1 у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди, а саме тип товару - рідкокристалічний телевізор, модель LCDrv32 BRAVIS LED - 32H7000 Smart + T2, з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною договору та на момент укладення договору були розміщені на вебсайті орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендар у свою чергу зобов`язався прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.
Орендодавець відповідно до умов договору оренди передав об`єкт оренди шляхом відправлення на адресу відповідача оператором поштового зв`язку «Нова Пошта», що підтверджується транспортною накладною оператора поштового зв`язку.
Сторонами відповідно до умов договору оренди, погоджено строк оренди майна на 12 місяців з щомісячним платежем у розмірі 689 гривень 00 копійок, а також вартість об`єкту оренди, яка при викупі за 12 місяців складатиме 8268 гривень 00 копійок. Сплата орендної плати у розмірі 689 гривень 00 копійок (в тому числі ПДВ 114 гривень 83 копійки) здійснюється орендарем до 04 числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 04 листопада 2021 року.
Проте, ОСОБА_1 не виконувала свої зобов`язання за договором належним чином, у зв`язку із чим починаючи із 04 липня 2021 за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами.
Внаслідок порушення орендарем умов викупу об`єкту оренди до орендаря не перейшло право власності на об`єкт оренди.
Як вказав представник позивача, 03 липня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДИНОК КОМФОРТУ» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за Договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № 01.02-28/23 від 03 липня 2023 року загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на дату відступлення права вимоги складала:
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 18 березня 2025 року позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами оренди прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 червня 2025 року визначено про заочний розгляд справи за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами оренди.
Інших процесуальних дій (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) у цивільній справі судом не вживалось.
Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися завчасно, відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив суд розгляд справи провести за відсутності представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечують.
Відповідач, ОСОБА_1 , у судове засідання, що були призначені на 17 квітня 2025 року, 21 травня 2025 року та 09 червня 2025 року, не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно у відповідності до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України за адресою місця реєстрації, вказаної у повідомленні Старовірівської сільської ради Берестинського району Харківської області № 344/04-11. Судові повістки про виклик ОСОБА_1 у судові засідання повернулись на адресу суду з відміткою УДППЗ «УКРПОШТА» - «адресат відсутній за вказаною адресою».
Про причини своєї неявки ОСОБА_1 суд не повідомляла, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за її відсутності, а також відзив на позовну заяву, у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, не надсилала, станом розгляду справи не цікавилась.
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Окрім цього, частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (частина 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України).
Також відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зі згоди позивача по справі, суд вирішив за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.?
В даному випадку суд також бере до уваги позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 та від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц, в яких зазначено, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач будучи завчасно належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, повторно, без зазначення причин свого неприбуття, не з`явилась у судове засідання, а сторона позивача звернулась на адресу суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечують, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.?
Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до положень часини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).
Положеннями частини 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.
Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.
Відповідно до пункту 1 укладеного Договору орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в пункті 2 цього Договору (надалі - «Об`єкт оренди»), з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.
У пункті 3 Договору сторони узгодили, що передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення Договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування (надалі - «Документ про передачу у користування»). Передача об`єкта оренди може здійснюватися у магазинах орендодавця, через кур`єрів орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку «Нова Пошта». Підписанням документу про передачу у користування, орендар підтверджує, що об`єкт оренди отриманий у належному стані та будь-які претензії щодо стану об`єкту оренди відсутні. У разі виявлення недоліків під час передачі об`єкту оренди, орендар повинен відмовитись від приймання такого об`єкту оренди та одразу повідомити орендодавця про відмову від прийняття та недоліки об`єкту оренди. Сплата орендної плати у розмірі 1939 гривень 00 копійок (в тому числі ПДВ 323 гривень 17 копійок) здійснюється орендарем до 21-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 21 січня 2023 року. У разі підписання Договору в останній день місяця за умови, що протягом строку оренди є місяці коротші за місяць укладення Договору, сплата орендної плати здійснюється орендарем в останній день кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди. Розмір авансового платежу, передбаченого пунктом 7.2 Правил надання майна у оренду, є включеним у зазначену в цьому пункті суму та складає 7756 гривень 00 копійок від 5 останніх щомісячних платежів (в тому числі ПДВ 1292 гривні 67 копійок).
Як визначено у пунктах 4 та 5 Договору за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі 2 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором. ???Дострокове повернення об`єкта оренди можливе лише після спливу мінімального строку користування, який складає 9 місяців з дати передачі об`єкта оренди у користування. У випадку повернення об`єкта оренди раніше мінімального строку оренди, орендар повинен сплати всю вартість мінімального строку оренди. При цьому, орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця про намір повернути об`єкт оренди не пізніше, ніж за 30 календарних днів.
Викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів відповідно до пунктів 2 - 4 цього Договору, що визначену у пункті 6 Договору.
Відповідно до пункту 1 укладеного Договору орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в пункті 2 цього Договору (надалі - «Об`єкт оренди»), з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.
???Дані щодо об`єкту оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу погодженого сторонами, відображені у пункті 2 Договору, а саме зазначено, що об`єктом оренди є електропіч, модель Мinioven LIBERTON LEO-380 Red у кількості 1 штуки, строк оренди становить 12 місяців, щомісячний платіж - 429 гривень 00 копійок, вартість включаючи ПДВ при викупі за 12 місяців - 5148 гривень 00 копійок, вартість включаючи ПДВ при викупі 90 днів - 2166 гривень 00 копійок.
Орендар має право достроково викупити об`єкт оренди. У разі здійснення викупу протягом третього місяця оренди (не пізніше спливу 90 днів від дати укладення Договору), викупна вартість об`єкта оренди складатиме 2166 гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 361 гривня 00 копійок, при цьому сплачені орендарем орендні платежі враховуються в якості часткової оплати зазначеної суми. Якщо орендар не здійснює викуп об`єкта оренди в перші 90 днів оренди, він втрачає право на наведені в цьому пункті умови викупу і подальший достроковий викуп може бути здійснений лише за загальними правилами (розділ 7 Правил надання майна в оренду), а саме за умови дострокового погашення орендної плати та викупу об`єкта оренди відповідно до його дійсної вартості, що складає: 5148 гривень 00 копійок, в тому числі ПДВ 858 гривень 00 копійок (пункт 2 Договору).
У пункті 3 Договору сторони узгодили, що передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення Договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування (надалі - «Документ про передачу у користування»). Передача об`єкта оренди може здійснюватися у магазинах орендодавця, через кур`єрів орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку «Нова Пошта». Підписанням документу про передачу у користування, орендар підтверджує, що об`єкт оренди отриманий у належному стані та будь-які претензії щодо стану об`єкту оренди відсутні. У разі виявлення недоліків під час передачі об`єкту оренди, орендар повинен відмовитись від приймання такого об`єкту оренди та одразу повідомити орендодавця про відмову від прийняття та недоліки об`єкту оренди. Сплата орендної плати у розмірі 429 гривень 00 копійок (в тому числі ПДВ 71 гривня 50 копійок) здійснюється орендарем до 21-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 21 квітня 2022 року. У разі підписання Договору в останній день місяця за умови, що протягом строку оренди є місяці коротші за місяць укладення Договору, сплата орендної плати здійснюється орендарем в останній день кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди. Розмір авансового платежу, передбаченого пунктом 7.2 Правил надання майна у оренду, є включеним у зазначену в цьому пункті суму та складає 1716 гривень 00 копійок від 5 останніх щомісячних платежів (в тому числі ПДВ 286 гривень 00 копійок). Вартість послуг по організації доставки об`єкта оренди складає 200 гривень 00 копійок (в тому числі ПДВ 33 гривні 33 копійки) та сплачується одноразово під час отримання об`єкту оренди у відділенні оператора поштового зв`язку «Нова Пошта» у якості накладеного платежу.
Як визначено у пунктах 4 та 5 Договору за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором. ???Орендодавець залишає за собою право нараховувати орендарю пеню в розмірі, меншому ніж 3 %, на власний розсуд. Дострокове повернення об`єкта оренди можливе лише після спливу мінімального строку користування, який складає 9 місяців з дати передачі об`єкта оренди у користування. У випадку повернення об`єкта оренди раніше мінімального строку оренди, орендар повинен сплати всю вартість мінімального строку оренди. При цьому, орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця про намір повернути об`єкт оренди не пізніше, ніж за 30 календарних днів.
Викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів відповідно до пунктів 2 - 4 цього Договору, що визначену у пункті 6 Договору.
Відповідно до пункту 1 укладеного Договору орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене в пункті 2 цього Договору (надалі - «Об`єкт оренди»), з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.
???Дані щодо об`єкту оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу погодженого сторонами, відображені у пункті 2 Договору, а саме зазначено, що об`єктом оренди є телевізор, модель LCDrv32 BRAVIS LED - 32H7000 Smart + T2 (код об`єкта оренди 79270084) у кількості 1 штуки, строк оренди становить 12 місяців, щомісячний платіж - 689 гривень 00 копійок, вартість включаючи ПДВ при викупі за 12 місяців - 8268 гривень 00 копійок, вартість включаючи ПДВ при викупі 90 днів - 6890 гривень 00 копійок.
У пункті 3 Договору сторони узгодили, що передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення Договору за товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування. Передача об`єкта оренди може здійснюватися у магазинах орендодавця, через кур`єрів орендодавця, а також з використанням логістичних операторів, в тому числі через оператора поштового зв`язку «Нова Пошта». Сплата орендної плати у розмірі 689 гривень 00 копійок (в тому числі ПДВ 114 гривень 83 копійки) здійснюється орендарем до 04-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 04 листопада 2021 року.
Відповідно до пункту 4 Договору у разі підписання Договору в останній день місяця за умови, що протягом строку оренди є місяці коротші за місяць укладення Договору, сплата орендної плати здійснюється орендарем в останній день кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди. Розмір авансового платежу, передбаченого пунктом 7.2 Правил надання майна у оренду, є включеним у зазначену в цьому пункті суму та складає 2756 гривень 00 копійок від 5 останніх щомісячних платежів (в тому числі ПДВ 459 гривень 33 копійки).
Як визначено у пунктах 5 та 6 Договору за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у сумі 75 гривень 00 копійок за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором. Дострокове повернення об`єкта оренди можливе лише після спливу мінімального строку користування, який складає 5 місяців з дати передачі об`єкта оренди у користування. У випадку повернення об`єкта оренди раніше мінімального строку оренди, орендар повинен сплати всю вартість мінімального строку оренди. При цьому, орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця про намір повернути об`єкт оренди не пізніше, ніж за 30 календарних днів.
Викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів відповідно до пунктів 2 - 4 цього Договору, що визначену у пункті 6 Договору.
При цьому відповідачем не заперечувався факт підписання вказаних вище договорів оренди майна з правом викупу.
Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення договорів, відповідно до яких відповідач отримала товари в оренду з правом їх викупу.
Відповідно до підпункту 1.2 Правил надання найму у оренду ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДИНОК КОМФОРТУ», затверджених наказом директора ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДИНОК КОМФОРТУ» № 235 від 01 липня 2020 року (далі - Правила), вони регулюють надання майна у оренду, порядок сплати орендних платежів, викупу майна або його повернення, регулюють застосування відповідальності у разі порушення умов даних правил або договорів оренди майна з правом викупу, визначають права та обов`язки сторін.
Пунктом 3.1. Правил визначено, що Договір оренди майна з правом викупу укладається у письмовому вигляді у магазинах Орендодавця, поза торгівельними або офісними приміщеннями, а також на відстані, в тому числі і у електронній формі через особистий кабінет на сайті Орендодавця, що знаходиться за посиланням: domcomfort.ua.
У пункті 3.3. Правил передбачено, що під час оформлення замовлення для наступного укладання Договору оренди майна з правом викупу та створення особистого кабінету на сайті орендодавця, орендарем надається повна та достовірна інформація щодо свого імені, номеру телефону, адреси доставки Об`єкту оренди, реквізитів документа, що посвідчує особу, фотографії або відскановані копії таких документів, власна фотографія із документом, що посвідчує особу у руках, та інші дані, необхідних для встановлення особи та оформлення Договору, після чого ним приймається пропозиція, сформована відповідно до пунктів 4, 5 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно пунктів 3.4 і 3.5 Правил відповідь про повне прийняття пропозиції надається орендарем у електронній формі через сайт орендодавця шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається орендарю в СМС-повідомленні на номер телефону, вказаний під час оформлення замовлення, що вважається підписом відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчить про укладення договору. Після прийняття орендарем пропозиції, орендодавець направляє орендарю у його особистий кабінет та/або на адресу електронної пошти, наданої Орендарем під час прийняття пропозиції, підтвердження укладання Договору оренди майна з правом викупу у електронній формі відповідно до пункту 11 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 3.6 Правил орендодавець зобов`язується передати орендарю об`єкт оренди протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання Договору оренди майна з правом викупу.
Передача об`єкта оренди орендодавцем та прийняття його орендарем здійснюється за Актом приймання-передачі, за Товарно-транспортною накладною, в тому числі за електронною або паперовою Товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом, що підтверджує факт передачі Об`єкта оренди у користування (надалі кожен окремо та разом - «Документ про передачу у користування») (пункт 3.7 Правил).
Орендна плата та порядок розрахунків передбачений у розділі 5 Правил, де у пунктах 5.1 - 5.4 визначено, що сплата Орендної плати здійснюється Орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого Сторонами у Договорі оренди майна з правом викупу. Якщо останній день оплати припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем оплати вважається робочий день, що передує такому дню. Орендар сплачує Орендну плату в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів безготівковим платежем на рахунок Орендодавця, вказаний у Договорі оренди майна з правом викупу. В разі прострочення оплати Орендної плати за Договором, сплачені Орендарем кошти зараховуються Орендодавцем у рахунок погашення заборгованості за Договором оренди майна з правом викупу в наступній послідовності: у першу чергу - прострочені Орендні платежі; у другу чергу - неустойка (пеня та/або штраф) у разі їх нарахування Орендодавцем згідно Договору оренди майна з правом викупу; у третю чергу - Орендна плата, що підлягає сплаті відповідно до Договору оренди майна з правом викупу та даних Правил; у четверту чергу - авансові платежі, що підлягають сплаті відповідно до пункту 7.2 цих Правил та Договору оренди майна з правом викупу.
Відповідно до пункту 8.4 Правил за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди майна з правом викупу. Орендодавець залишає за собою право нараховувати Орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3 %, на власний розсуд.
Таким чином, передавши об`єкти оренди орендареві, орендодавець свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі.
З наданих позивачем розрахунків заборгованостей вбачається, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 виконання зобов`язань станом на 18 червня 2024 року у останньою утворилась заборгованість:
Вказані розрахунки заборгованостей відповідачем не заперечувались та у встановленому законом порядку не спростовані.
Як свідчать наявні матеріали справи, 03 липня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДИНОК КОМФОРТУ» (Клієнт) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (Фактор) укладено Договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до пункту 2.1 якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором.
У пункті 2.2 Договору факторингу передбачено, що загальний розмір заборгованостей складається 468237298 гривень 31 копійка, згідно з реєстром боржників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документа. Загальний розмір заборгованостей складається з заборгованості боржників зі сплати сум орендної плати за договорами оренди; сум неустойки, обов`язок сплати яких виникає у зв`язку з невиконанням божниками умов договорів оренди; сум вартості викупу орендованого майна, що фактор матиме право самостійно нарахувати боржникам за договорами оренди у зв`язку із розірванням договорів оренди внаслідок прострочення сплати боржниками орендної плати за договорами оренди. Заборгованості, що зазначені у цьому пункті договору, передаються фактору з правом подальшого самостійного нарахування (отримання) фактором майбутніх орендних платежів, штрафних санкцій, вартості викупу орендованого майна, комісій та інших платежів, що передбачені договорами оренди.
Згідно з підпунктом 3.1.3 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходять до фактора з моменту підписання цього Договору після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у клієнта на момент переходу цих прав та передбачені цим Договором.
Відповідно до пункту 1.1 Договору факторингу погоджений перелік боржників, їх договорів оренди, права вимог за якими відступаються за цим Договором факторингу, особистих даних і розмірів грошових зобов`язань кожного з них із зазначенням суми заборгованості, а також інших даних у разі їх наявності у клієнта, за формою, наведеною в Додатку 1 до цього Договору (Реєстр Боржників).
Згідно з копії платіжної інструкції № 9196 від 10 липня 2023 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перерахувало ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДИНОК КОМФОРТУ» оплату згідно договору факторингу № 01.02-28/23 від 03 липня 2023 року у розмірі 7200000 гривень 00 копійок.
Також судом встановлено, що відповідно до рішення єдиного учасника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» № 1 від 25 березня 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС».
Вирішуючи даний спір суд виходить з положень Цивільного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини.
У частині 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Так, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини 1 та 2 статті 14 Цивільного кодексу України).
За правилом, наведеним у частині 1 статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1?статті 627 Цивільного кодексу України).
За змістом статей?626 та 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Приписами частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України).
Абзац 2 часини 2 статті 639 наведеного кодифікованого закону України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Із прийняттям Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України № 851-ІV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення наведеної норми права, правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Положеннями частин 1 т 3 статті 6 Закону України № 851-ІV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватись електронний підпис. Накладання електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (частина 1 статті 7 Закону України № 851-ІV від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Відповідно до частин 3 та 4 статті 11 Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших?інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію»).
У відповідності до частини 12 наведеної норми права, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положеннями статті 12 Закону України № 675-VIII від 03 вересня 2015 року «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Тобто, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Як вже зазначалось вище, електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19.
У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладених в електронній формі договорів оренди з правом викупу з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує товари в оренду з правом викупу, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, статтям 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію».
При цьому матеріали справи не містять даних, які б свідчили про заперечення відповідачем фактів підписання вказаних вище договорів.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
У відповідності до приписів частин 1 та 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності га справедливості.
Як вже зазначалось, договір є обов`язковим до виконання, що прямо передбачено у статті 629 Цивільного кодексу України.
Положеннями статті 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до 705 Цивільного кодексу України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.
Із приписів статті 759 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - укладання договорів) слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (частина 1 статті 760 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - укладання договорів) за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
У частині 1 статті 763 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин - укладання договорів).
Відповідно до положень частини 1 статті 526 та статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Положеннями статтей 610 та 611 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Приписами статті 614 Цивільного кодексу України регламентовано, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України).
Як встановлено в ході судового розгляду справи, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУДИНОК КОМФОРТУ» свої зобов`язання за договорами оренди з правом викупу виконало, передало майно у строкове платне володіння та користування відповідачу, що підтверджується транспортними накладними оператора поштового зв`язку - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВА ПОШТА», проте ОСОБА_1 умови укладених договорів належним чином не виконала, що є порушенням?статтей 526 - 530 Цивільного кодексу України.
У статті 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень статті 516 Цивільного кодифікованого закону України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
В силу частини 1 статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
При цьому слід зазначити, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним.
Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Аналогічний за змістом висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц.
Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаними вище договорами у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді також не надано.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України.
Щодо стягнення з відповідача суми пені за прострочені орендні платежі, суд зазначає таке.
Відповідно до умов Договорів сторони узгодили, що за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Орендодавець залишає за собою право нараховувати орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3 % на власний розсуд.
Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України).
Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано.
При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
У відповідності до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 зробила правовий висновок, відповідно до якого принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
У даній справі на виконання свого процесуального обов`язку, відповідачем не надано доказів сплати орендних платежів чи спростування встановлених судом обставин на час розгляду справи.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» суд відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 1, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України № 4059-IX від 19 листопада 2024 року «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 3028 гривень 00 копійок.
Водночас частиною 3 статті 4 Закону України від 08 листопада 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З даним позовом ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» звернулась до суду з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, а тому, як убачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422 гривень 40 копійок, що підтверджується копією платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 12 від 13 січня 2025 року, надавач платіжних послуг платника АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК».
Частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позовні вимоги ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок.
На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 14 - 16, 202, 204, 509, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 614, 625, 626, 627, 629, 705, 759, 760, 762, 763, 1077, 1078, 1082 Цивільного кодексу України, статтями 1 - 5, 10 - 13, 17, 19, 23, 43, 76 - 78, 81, 89, частиною 11 статті 128, частиною 3 статті 131, статтями 133, 137, 141, 206, частиною 3 статті 211, частиною 1 статті 223, пунктом 2 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтею 259, статтями 263 - 265, 267, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, статтями 280 - 283, частиною 1 статті 352, статтями 354 і 355 Цивільного процесуального кодексу України,
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами оренди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» понесені судові витрати по сплаті судовому збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду безпосередньо, або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», місце знаходження: бульвар Вацлава Гавела, будинок № 6, місто Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37616221.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т. М. Трояновська