Справа №488/2840/23
Провадження № 22-ц/812/1104/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2025 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Чернявською Я.А., дата складання повного тексту не вказано, за заявою ОСОБА_2 про заміну заходу забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням про заміну заходу забезпечення позову, застосованого ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2024 року, з урахуванням ухвали Корабельного районного суду міста Миколаєва, якою замінено заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2023 року, з урахуванням ухвали Корабельного районного суду міста Миколаєва від 10 жовтня 2023 року про виправлення описки в ухвалі суду та постанови Миколаївського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року.

Обґрунтовуючи заяву вказувала, що у провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 488/2840/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляю самостійних вимог: Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради та Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляю самостійних вимог: Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради та Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2024 року замінено заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2023 року, з урахуванням ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2023 про виправлення описки в ухвалі суду та постанови Миколаївського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року, у цивільній справі № 488/2840/23 (провадження № 2-з/488/27/23) на інші, а саме:

- зобов`язано ОСОБА_2 на час розгляду справи судом до моменту набрання рішення по означеній цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язано ОСОБА_2 на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, надавати можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 без присутності ОСОБА_2 , кожні перші та треті вихідні дні місяця з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі, у тому числі і за місцем проживання ОСОБА_1 , а у випадку хвороби ОСОБА_3 або ОСОБА_1 , якщо ці дні співпадають з днями зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на наступні вихідні у цей же час та дні (з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі);

- зобов`язано ОСОБА_2 , на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, надавати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування з донькою ОСОБА_4 у ті дні, коли ОСОБА_3 не перебуває з ОСОБА_1 , шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «VіЬег», «WhatsApp», «Тelegram», «FасеТіте» з 17 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, або, у випадку відсутності електроенергії у цей час та у тій місцевості, де перебуває ОСОБА_3 , відразу після її ввімкнення (протягом не менше однієї години).

Так, вказує, що цивільна справа перебуває на розгляді в суді майже 2 роки та у зв`язку з таким тривалим розглядом змінилися обставини.

Наразі донька ходить до дитячого садочка в селищі Веселинове ЗДО № 1 «Сонечко» в очному форматі з подовженим перебуванням у закладі (з організацією денного сну і трьох разового харчування). Згідно наказу № 16-ОД від 03.03.2025 року директора Веселинівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 1 «Сонечко» змінено режим роботи ЗДО з 10 березня 2025 року з таким режимом: з понеділка по п`ятницю з 8.00 до 17.00). Крім того, після садочку донька ОСОБА_3 ходить на додаткові заняття з мови, математики та англійської мови, дні занять узгоджуються з викладачами.

Також, зазначила, що графік роботи її та відповідача за первісним позовом, так як вони працюють в органах прокуратури, відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку прокурорів органів Миколаївської окружної прокуратури затвердженої наказом керівника Миколаївської обласної прокуратури № 46 від 25 березня 2021 року, зі змінами, внесеними наказом виконувача обов`язків керівника Миколаївської обласної прокуратури від 07 червня 2024 року №29,які розроблені відповідно до статті 43 Конституції України, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативно-правових актів та є обов`язковими для всіх прокурорів органів Миколаївської обласної прокуратури, у Миколаївській обласній прокуратурі та в окружних прокуратурах встановлюється такий внутрішній службовий розпорядок: початок роботи з 9 години і упродовж робочого тижня; перерва на обід з 13 години до 13 години 45 хвилин упродовж робочого тижня (перерва не включається в робочий час і може використовуватися прокурором на свій розсуд); кінець робочого дня в понеділок, вівторок, середу та четвер о 18 годині, у п`ятницю о 16 годині 45 хвилин; - вихідні дні субота і неділя.

А отже, виконання зобов`язання щодо спілкування батьком з донькою кожен день з 17.00 по 18.00 порушують інтереси доньки, а також, робочий графік ОСОБА_2 , так як вона з понеділка по четвер о 17.00 перебуває на робочому місці. Добровільно узгодити графік спілкування з донькою з 19.00 по 20.00 відповідач за первісним позовом не погодився.

Щодо зобов`язання надавати можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності ОСОБА_2 , кожні перші та треті вихідні дні місяця з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі, у тому числі і за місцем проживання ОСОБА_1 , а у випадку хвороби ОСОБА_3 або ОСОБА_1 , якщо ці дні співпадають з днями зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на наступні вихідні у цей же час та дні (з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі), ОСОБА_2 зазначає, що дане зобов`язання підлягає заміні, оскільки воно порушує норми трудового законодавства, так як, вона працює прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури, а відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 - прокурор окружної прокуратури м. Миколаєва, який наразі відряджений до Миколаївської обласної прокуратури, графік роботи у сторін однаковий, що стосується п`ятниці то робочий день у них триває до 16.45 (згідно з Правил).

Так, щоб забрати доньку, ОСОБА_1 потрібно 2.5/3 години щоб добратися до селища Веселинове, Вознесенського району Миколаївської області. Окрім цього, позивачу за первісним позовом потрібний час після роботи дійти додому (це займає 20/30 хвилин), зібрати речі в дорогу дитині, зібрати доньку, нагодувати її. Дитині потрібно також повернутися з дитячого садочку, забезпечити власні потреби з відпочинку, харчування, особистої гігієни, провести додаткові заняття.

Крім того, якщо забирати доньку пізніше, то перевезення у вечірній час несе загрозу підвищеної небезпеки для її життя і здоров`я. Тобто, даний захід забезпечення, щоб забрати доньку, а також встигнути її віддати о 17.00 в подальшому порушуватиме трудовий розпорядок робочого дня ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Задля уникнення порушень інтересів доньки, а також трудового розпорядку сторін, просить змінити раніше визначеній заходи забезпечення позовун на інші, а саме:

« - забезпечити ОСОБА_2 на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності ОСОБА_2 , кожні перші та треті вихідні дні місяця з 09 год. суботи до 18 год. 30 хв. неділі, у тому числі і за місцем проживання ОСОБА_1 , а у випадку хвороби ОСОБА_3 , якщо ці дні співпадають з днями зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на наступні вихідні у цей же час та дні (з 09 год. суботи до 18 год. 30 хв. неділі);

- забезпечити ОСОБА_2 на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, можливість безперешкодного спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ті дні, коли ОСОБА_3 не перебуває з ОСОБА_1 , шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Vіbеr», «WhatsApp», «Теlegram», «FaceTime» з 19 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, або, у випадку відсутності електроенергії у цей час та у тій місцевості, де перебуває ОСОБА_3 , відразу після її ввімкнення (протягом не менше однієї години), але не пізніше 21 години 30 хвилин.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2025 року заяву ОСОБА_2 про заміну заходу забезпечення позову - задоволено та змінені заходи:

- забезпечити ОСОБА_2 на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності ОСОБА_2 , кожні перші та треті вихідні дні місяця з 09 години 00 хвилин суботи до 18 години 30 хвилин неділі, у тому числі і за місцем проживання ОСОБА_1 , а у випадку хвороби ОСОБА_3 , якщо ці дні співпадають з днями зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на наступні вихідні у цей же час та дні (з 09 години суботи до 18 години 30 хвилин неділі);

- забезпечити ОСОБА_2 на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, можливість безперешкодного спілкування ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ті дні, коли ОСОБА_3 не перебуває з ОСОБА_1 , шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Vіbеr», «WhatsApp», «Теlegram», «FaceTime» з 19 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, або, у випадку відсутності електроенергії у цей час та у тій місцевості, де перебуває ОСОБА_3 , відразу після її ввімкнення (протягом не менше однієї години), але не пізніше 21 години 30 хвилин.

Постановлячи ухвалу суд першої інстанції враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, вважає за доцільне задовольнити заявлене клопотання ОСОБА_2 та замінити заходи забезпечення позову у цій справі.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу та просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні клопотання.

Так, вказував, що розгляд вказаного клопотання відбувся без виклику сторін, оскільки повідомлення про розгляд ні він, ні треті особи не отримували.

Більше того, клопотання ОСОБА_2 про заміну заходу забезпечення позову третім особам навіть не скеровувалося. Як наслідок, відповідна ухвала суду від 13 травня 2025 року винесена на наступний день після подачі клопотання ОСОБА_2 , у результаті чого він та треті особи по справі були позбавлені можливості навіть подати будь-які заперечення проти клопотання.

Зазначає, що в описовій частині судового рішення судом зазначено, що ОСОБА_2 у клопотанні, обґрунтовуючи чому не можна забирати батькові дитину о 17:00 або спілкуватись з нею в цей час, вказує на те, що ОСОБА_5 ходить до дитячого садку, графік роботи якого з 08:00 до 17:00.

Між тим, вказаний графік діє вже довгий час. До того ж, дитячий садок не є режимним об`єктом, з якого не можна виходити до 17:00 і, як правило, ОСОБА_5 забирають з садку бабуся з дідусем о 16:00 год.

02 травня 2025 року він, з дозволу ОСОБА_2 , забирав доньку з дитячого садку, після чого відвіз її до ОСОБА_2 та очікував до 17:00, щоб остання зібрала дитину та вивела до нього.

У цей же день о 15:15 год. всіх діток вивели на вулицю, де їх чекали та відразу забрали батьки та дідусі з бабусями. Крім того, він також доданий до групи дитячого садку «Сонечко» у месенджері «Vіbеr», в якій періодично повідомляється взагалі про відміну відвідування садку у той чи інший день.

Більше того, протягом останніх двох місяців, вже після винесення відповідного наказу директору дитячого садка, ОСОБА_2 неодноразово писала йому в месенджері «WhatsApp» повідомлення про те, що у ОСОБА_5 на 17:00 в будні дні додаткові заняття, які відбуваються як правило онлайн вдома, та щоб він перетелефонував пізніше. На вказане він завжди погоджувався, жодних заперечень з цього приводу ніколи не мав та завжди перетелефоновував тоді, коли казала ОСОБА_2 . Тож виходить, що ОСОБА_5 приводять додому для проведення додаткових занять до 17:00 год., проте надати можливість спілкуватися з татом з невідомих причин ОСОБА_2 не може.

Крім того, зауважує, що вказані додаткові заняття є приватними і час їх проведення узгоджується з репетитором персонально. Чомусь ОСОБА_2 домовилася про проведення зазначених додаткових занять саме на той час коли судом надано можливість спілкуватися дитині з батьком. І так можна змінювати заходи забезпечення позову нескінченно, змінюючи час додаткових занять, якщо змінити графік на 19:00 год., то через деякий час ОСОБА_2 домовиться з репетитором про проведення занять з 19:00 год. по 20:00 год. і вказане знову унеможливить його спілкування з донькою у встановлений час.

Підкреслює, що він жодного разу не заперечував щодо перенесення часу спілкування з донькою, коли ОСОБА_2 про це писала і абсолютно завжди дзвонив тоді, коли писала ОСОБА_2 .

Щодо доводів про графік роботи ОСОБА_2 і неможливість забезпечити через це зв`язок доньки з ним, то вказує, що такі доводи досліджувались судами першої і апеляційної інстанцій і раніше, зокрема при обранні заходу забезпечення позову та його зміні. Так ОСОБА_2 , зокрема в апеляційній скарзі на ухвалу Корабельного районного суду міста Миколаєва від 02 жовтня 2023 року, вказувала про те, що не має і не хоче працювати для відповідача оператором кожний вечір кожного дня, а також акцентувала на тому, що у неї немає пристрою для забезпечення вказаного відеозв`язку. Про це ОСОБА_2 казала і під час судового засідання. Оцінку зазначеним доводам надано в постанові Миколаївського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року.

Між тим, зауважує, що ним дитині ще в 2023 році придбано мобільний телефон, через який вони спілкуються останні 2 роки. ОСОБА_5 сама відповідає на телефонний дзвінок. Роль же ОСОБА_2 полягає лише в тому, щоб не перешкоджати спілкуванню доньки з батьком. Незрозуміло навіщо ОСОБА_2 потрібно бути вдома у момент спілкування доньки з батьком, коли ОСОБА_5 відповідає на дзвінок і спілкується сама, як це відбувається останні 2 роки. Для цього потрібно лише не забирати у дитини телефон.

Тож взагалі незрозуміло для чого ОСОБА_2 у клопотанні пише про свій робочий графік. Як абсолютно незрозуміло та невмотивовано те, чим саме порушено інтереси ОСОБА_5 та робочий графік ОСОБА_2 .

Щодо посилання в клопотанні ОСОБА_2 , що остання пропонувала узгодити графік спілкування з донькою, на що він не погодився, чим змушує її майже щодня звітуватись перед ним, чому вони не можуть вийти на зв`язок, то зазначає, що дійсно, у зазначений час він повертається з роботи, через що не може спілкуватися з донькою у цей час. До того ж ОСОБА_2 за декілька днів до цього казала, що він нібито може спілкуватись з донькою по відеозв`язку у будь-який час без обмежень. Проте вказане залишилось лише словами, ОСОБА_2 і надалі намагається обмежити наше з донькою спілкування графіком.

Крім того, з 19:00 по 20:00 ОСОБА_2 буде перебувати вдома з дитиною і логічно, що донька буде хотіти поспілкуватися з мамою, яка фізичною знаходиться поряд та завжди намагається привернути уваги ОСОБА_5 до себе, відвернувши від нього, що ускладнює повноцінне спілкування з донькою шляхом відеозв`язку.

Щодо зміни в частині графіку зустрічей вказував, що в описовій частині оскаржуваного рішення судом зазначено, що ОСОБА_2 у клопотанні зазначає про свій та його графіки робочого часу, що нібито унеможливлює проведення його часу з донькою з п`ятниці по неділю.

На вказане повідомляє, що попереднім рішенням суду про забезпечення позову передбачено можливість з 17:00 першої та третьої п`ятниці місяця безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з донькою. Це його право (забрати доньку о цій годині). Періодично він бере відпустку у цей день, щоб забирати доньку. Іноді здає кров у цей день на станції переливання крові, внаслідок чого (згідно статті 124 Кодексу законів про працю України) отримує вихідний та їде в цей же день за донькою. До того ж, вказаною нормою передбачено додатковий вихідний після відповідної здачі крові, яким можна користуватися в подальшому (завдяки чому він отримує додатковий день відпочинку та має змогу в цей день також забрати доньку). І звісно, коли робочий час не дозволяє, то іноді може забирати доньку пізніше, або ж його батьки (дідусь і бабуся ОСОБА_5 ) можуть це робити. До того ж відповідний графік встановлений не лише на робочі тижні, але й на час відпусток, коли ОСОБА_2 та він взагалі не працюють.

Зауважує, що такий робочий графік у нього та ОСОБА_2 був завжди, а графік його зустрічей з донькою з 17:00 п`ятниці діє з 2023 року. Більше того, раніше ОСОБА_2 працювала в місті Миколаєві і, як наслідок, встигала закінчити роботу о 16:45 в п`ятницю, доїхати з міста Миколаєва до смт Веселинове, зібрати ОСОБА_5 та вивести її до нього. На разі ж, зі слів ОСОБА_2 , вона не встигне навіть дійти з роботи додому, коли ці місця знаходяться в одному населеному пункті (смт Веселинове). Крім того, ОСОБА_2 вказує на те, що їй потрібно нагодувати дитину, зібрати та зібрати речі в дорогу. Між тим, як зазначала у своєму клопотанні ОСОБА_2 , донька ходить до дитячого садку. У п`ятницю діток готують у вказаному садочку близько 15:00. Крім того, зібрати доньку можна заздалегідь (наприклад у четвер).

Також, ОСОБА_2 зазначає у клопотанні, що ОСОБА_5 необхідно у цей час провести додаткові заняття, не пояснюючи які саме. Між тим, жодних занять по п`ятницям у цей час у ОСОБА_5 ніколи не було та немає, ні в ті тижні коли він забираю доньку до себе, ні в будь-які інші. Натомість, коли він забирає доньку в місто Миколаїв вони з ОСОБА_5 в п`ятницю часто встигають на тренування з плаванням в плавбасейн Екватор, у суботу з ранку вони вже майже 2 роки відвідують ляльковий театр, тренування з хореографії (танців), балет, ліплення, школу акторської майстерності та багато інших заходів. Також, періодично приїжджаючи в місто Миколаїв в п`ятницю Міланка зустрічається з рідними тіткою, двоюрідними братами та сестрою. Всього цього донька буде позбавлена у випадку задоволення клопотання ОСОБА_2 , бо вказане унеможливить відвідування відповідних занять та зустрічей, що явно не в інтересах дитини.

Зауважує, що час на дорогу з смт Веселинове, де проживає ОСОБА_2 , до Корабельного району міста Миколаєва, де він проживає, складає близько трьох з половиною годин через жахливе дорожнє покриття. У випадку ж задоволення клопотання ОСОБА_2 донька перебуватиме в дорозі 2 дні поспіль по 3 з половиною години, а загалом 7 годин, і, як наслідок, жодних сил на розваги, корисне та повноцінне проведення часу з татом у неї просто фізично не буде.

Наразі тільки в суботу після обіду вони з Міланкою приїздитимуть в Миколаїв, а вже наступного дня після обіду їм потрібно вже буде їхати назад. Це позбавило доньку тих активностей та можливостей розвитку, які вона отримувала з татом раніше та зменшило і без того мізерний час, виділений їм для проведення його разом. Вказує, що жодного повноцінного дня у них з Міланкою взагалі ніколи не буде.

Що ж стосується його, то він в такому випадку має о 05:30 виїжджати з дому щоб дістатися до смт Веселинове о 09:00 та перебувати в дорозі 14 годин протягом тих півтори доби, виділених їм з Міланкою. Звісно, у такому випадку про продуктивний час проведення разом говорити не доводиться. На жаль, ОСОБА_2 та суд першої інстанції зазначене не враховував.

Звертає увагу, що всі ці обставини вже неодноразово досліджувалися та приймалися до уваги судами при обранні та перегляді заходу забезпечення позову, який на даний час є змінено, при тому що обставини не змінились.

Зазначає, ОСОБА_2 ніколи не враховувала та не враховує ні його думку, ні думку доньки, та намагається не те, що збільшити їх спільний з донькою час, а навпаки зменшити. Для ОСОБА_2 важливіші особисті амбіції, ніж дитина, її розвиток та спілкування з одним з двох найрідніших людей - з батьком.

Щодо посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 554/10183/16-ц, то вказує, що вказане рішення Верховного Суду датоване 2019 роком, проте за останні 6 років було ще безліч рішень суду найвищої інстанції, в яких акцентовано увагу на першочерговість інтересів дитини, рівність батьків, неприпустимість надання переваги одному з батьків у спілкуванні та вихованні дитини та неможливість обмеження прав того з батьків, з ким дитина не проживає.

У вказаному рішенні Верховного Суду йдеться зовсім не про це, як і не йде мова про будь-який «запобіжний захід».

Звертає увагу, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини, адже батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Натомість, ОСОБА_2 протягом тривалого часу чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною і така поведінка суперечить сімейним цінностям та не відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вказує, що клопотання ОСОБА_2 про зміну заходу забезпечення позову є черговим намаганням зменшити їх з донькою і так мізерний час разом, унеможливити спілкування та створює чергові перешкоди у ньому. Вказане є порушенням, як сімейного законодавства України, так і усталених міжнародних норм та практики вітчизняних і міжнародних судових установ.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи по справі правом на подачу відзиву не скористалися.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася направила заяву про розгляд справи за її відсутності.

Треті особи по справі про дату , час на місце розгляду справи повідомляся належним чином. Справу розглянуто за відсутності позивача та третіх осіб, що не суперечить приписам частини 2 статтіі 372 ЦПК України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Постановлячи ухвалу суд першої інстанції, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, вважав за доцільне задовольнити заявлене клопотання ОСОБА_2 та замінити заходи забезпечення позову у цій справі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що у провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2024 року замінено заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2023 року, з урахуванням ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2023 року про виправлення описки в ухвалі суду та постанови Миколаївського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року, у цивільній справі № 488/2840/23 (провадження № 2-з/488/27/23) на інші, а саме: - зобов`язано ОСОБА_2 , на час розгляду справи судом до моменту набрання рішення по означеній цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - зобов`язано ОСОБА_2 , на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, надавати можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присутності ОСОБА_2 , кожні перші та треті вихідні дні місяця з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі, у тому числі і за місцем проживання ОСОБА_1 , а у випадку хвороби ОСОБА_3 або ОСОБА_1 , якщо ці дні співпадають з днями зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на наступні вихідні у цей же час та дні (з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі); - зобов`язано ОСОБА_2 на час розгляду справи судом до моменту набрання рішенням у цивільній справі № 488/2840/23 законної сили, надавати ОСОБА_1 можливість безперешкодного спілкування з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ті дні, коли ОСОБА_3 не перебуває з ОСОБА_1 , шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Vіbеr», «WhatsApp», «Теlegram», «FaceTime» з 17 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, або, у випадку відсутності електроенергії у цей час та у тій місцевості, де перебуває ОСОБА_3 , відразу після її ввімкнення (протягом не менше однієї години).

Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Вказана норма кореспондується із положеннями частини третьої ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", згідно з якою батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою ст.157 СК України. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини перша - третя ст.157 СК України).

Відповідно до частин першої та другої ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», № 31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» від 04.09.2018 ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком, повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із батьком.

Аналогічний підхід у відповідному питанні також був застосований Верховним Судом у постановах від 29.09.2021 у справі №490/1087/21 (провадження № 61-12931св21), від 25.11.2020 у справі №760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 17.05.2021 у справі №761/25101/20 (провадження № 61-1092св21), від 15.09.2021 у справі № 752/6099/20 (провадження № 61-13598св20), від 15 листопада 2023 року у справі № 467/403/22 (провадження № 61-6283св23).

Як убачається з матеріалів справи, жодна з сторін не заперечувала щодо необхідності побачень дитини з батьком.

Незважаючи, що у справах даної категорії спір існує між батьками дитини, при його вирішенні суд насамперед має керуватись саме інтересами дитини.

Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Такого висновку прийшов Верховний Суд, виклавши його у постанові від 04 квітня 2018 року (справа №756/2109/16).

Згідно частини першої статті 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи (частина 2 статті 156 ЦПК України).

За наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала. Копії ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим направляються учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі заміни одного заходу забезпечення позову іншим суд може відповідно змінити заходи зустрічного забезпечення (частина третястатті 156 ЦПК України).

Апеляційний суд звертає увагу, що позивач відповідно до положень статей 156, 158 ЦПК України за наявності відповідних підстав може просити суд про заміну одного заходу забезпечення іншим або про його скасування.

Зміна одного заходу забезпечення позову іншим не змінює мети забезпечення позову.

А відтак, суд може замінити заходи забезпечення позову лише за наявності відповідних підстав, які не суперечать завданню та основним засадам цивільного судочинства, передбачених статтею 2 ЦПК України, якими, поміж іншим, передбачено і таке завдання як ефективний захист порушеного права, що може бути несумісним у разі безпідставної заміни вжитих судом заходів забезпечення позову.

Особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом (аналогічно зміну заходу), зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів (чи їх зміни) і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Однак, при розгляді заяви про забезпечення позову та зміну заходу забезпечення позову, вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття таких заходів і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Звертаючись до суду з клопотання про заміну заходу забезпечення позову ОСОБА_2 вважала за доцільним змінити ОСОБА_1 час спілкуватися з донькою, а саме побачення - кожні перші та треті вихідні дні місяця з 09 години суботи до 18 години 30 хвилин неділі, спілкування з донькою шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Vіbеr», «WhatsApp», «Теlegram», «FaceTime» у період з 19 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, або, у випадку відсутності електроенергії у цей час та у тій місцевості, де перебуває ОСОБА_3 , відразу після її ввімкнення (протягом не менше однієї години), але не пізніше 21 години 30 хвилин.

При цьому вона посилалася на те, що наразі донька ходить до дитячого садочка в селищі Веселинове ЗДО № 1 «Сонечко» в очному форматі з подовженим перебуванням у закладі (з організацією денного сну і трьох разового харчування) і наказом № 16-ОД від 03.03.2025 року директора Веселинівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 1 «Сонечко» змінено режим роботи ЗДО з 10 березня 2025 року з таким режимом: з понеділка по п`ятницю з 8.00 до 17.00). Крім того, після садочку донька - ОСОБА_3 ходить на додаткові заняття з мови, математики та англійської мови, дні занять узгоджуються з викладачами.

Більш того, виконання зобов`язання щодо спілкування батьком з донькою кожен день з 17.00 по 18.00 порушують інтереси доньки, а також, робочий графік ОСОБА_2 , так як вона з понеділка по четвер о 17.00 перебуває на робочому місці. Добровільно узгодити графік спілкування з донькою з 19.00 по 20.00 відповідач за первісним позовом не погодився.

Щодо зобов`язання надавати можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності ОСОБА_2 , кожні перші та треті вихідні дні місяця з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі, у тому числі і за місцем проживання ОСОБА_1 , а у випадку хвороби ОСОБА_3 або ОСОБА_1 , якщо ці дні співпадають з днями зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на наступні вихідні у цей же час та дні (з 17 год. п`ятниці до 18 год. 30 хв. неділі), ОСОБА_2 зазначає, що дане зобов`язання підлягає заміні, оскільки воно порушує норми трудового законодавства, так як, вона працює прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури, а відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 - прокурор окружної прокуратури м. Миколаєва, який наразі відряджений до Миколаївської обласної прокуратури, графік роботи у сторін однаковий, що стосується п`ятниці то робочий день у них триває до 16.45 (згідно з Правил).

Вважаючи доцільним змінити заходи забезпечення позову шляхом надання ОСОБА_1 можливості спілкуватися з донькою, суд визначив для цього час - кожні перші та треті вихідні дні місяця з 09 години суботи до 18 години 30 хвилин неділі, спілкування з донькою шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Vіbеr», «WhatsApp», «Теlegram», «FaceTime» у період з 19 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, або, у випадку відсутності електроенергії у цей час та у тій місцевості, де перебуває ОСОБА_3 , відразу після її ввімкнення (протягом не менше однієї години), але не пізніше 21 години 30 хвилин.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що такий час є не зовсім зручним у першу чергу для дитини, оскільки його дорога з м. Миколаєва до смт. Веселинове займає близько трьох годин, тому забираючи дитину о 09 годині в суботу, він приїжджатиме у м.Миколаїв приблизно в обід, тобто на обідній сон дитини, а наступного дня в неділю, він вже має відвозити дитину до матері.

А щодо зміни часу спілкування з доньком по телефону зазначав, що остання має телефон і, сама відповідає на телефонні дзвінки, а відтак присутність матері є необов`язкова. Більш того, перебуваючи з 19.00 по 20.00 вдома з дитиною, є цілком логічними, що донька захоче поспілкуватися з мамою, яка фізично знаходиться поруч та завжди намагається привернути увагу до субе, відвернувши увагу він нього.

Відповідно до статті 17 Закону України"Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вік дитини, місце і графік роботи батьків, віддаленість місця проживання дитини смт. Веселинове, Миколаївської області від м. Миколаєва, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни заходів забезпечення позову щодо визначених годин на спілкування батька з дитиною. Колегія суддів вважає, що надання батьку дитини можливості забирати доньку з смт. Веселинове, Миколаївської області о 17 годині в п`ятницю, буде більше відповідати інтересам дитини. Оскільки в такому разі дитина буде проводити в дорозі кілька годин ввечері та матиме нічний сон після цього. За таких обставин, наступний день, який дитина буде проводити з батьком, буде більш сприятливим для режиму дитини та продуктивним і корисним для неї. Запропонова позивачем ОСОБА_2 зміна способу забезпечення позову, на думку колегії суддів, призведе до значного і невиправданого фізичного і психологічного навантаження на дитину, що не відповідає її інтересам.

Доводи клопотання ОСОБА_2 про зміну заходів забезпечення позову - надання ОСОБА_1 можливості спілкування з донькою шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків «Vіbеr», «WhatsApp», «Теlegram», «FaceTime» у період з 19 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, з огляду на те, що раніше визначений спосіб забезпечення позову порушує її особисті права, апеляційний суд сприймає критично, оскільки вважає, що ОСОБА_2 , як мати дитини, яка проживає з нею та знаходиться під її опікою, має вчиняти дії, спрямовані на задоволення потреб дитини. Оскільки спілкування доньки з батьком відповідає інтересам дитини, то ОСОБА_2 має таке спілкування забезпечувати.

Більш того, ОСОБА_2 у своєму клопотанні не наведено переконливих доводів та належного обгрунтуання щодо доцільності зміни вищевказаного заходу забезпечення позову.

Колегія апеляційного суду враховує також висновки Верховного Суду у справі №138/96/17, про те, що дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Крім того, колегія апеляційного суду виходить з тих підстав, що до вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини у судовому порядку питання виховання дитини вирішується батьками спільно, що передбачено положеннями статей 153, 157 СК України. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Як убачається із матеріалів справи між позивачкою та відповідачем існує конфліктна ситуація, яка свідчить про небажання батьків вирішити питання виховання дитини спільно. Позивачка у своєму клопотанні про зміну одного заходу забезпечення позову іншим не наводить переконливих доказів, що така зміна призведе до ефективного вирішення питання на тимчасовий період щодо виховання дитини до вирішення цивільного спору по суті.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Оцінивши наведені позивачем підстави для заміни заходів забезпечення позову, апеляційний суд приходить до висновку, що в клопотанні про заміну забезпечення позову не обґрунтовано належними та достовірними доказами необхідність та доцільність проведення заміни вжитих ухвалами суду від 02 жовтня 2023 року, 12 червня 2024 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року заходів забезпечення позову, а саме способу та часу спілкуання батька з дитиною.

Враховуючи вищезазначене, у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про заміну заходів забезпечення позову слід відмовити.

Окрім того, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішено суддею одноособово, в той час як таке питання згідно із ч.2 ст. 156 ЦПК України повинно було бути вирішено судом у судовому засіданні.

Оскільки суд першої інстанції був іншої думки щодо оцінки наявності підстав для зміни одного заходу забезпечення іншим, то на підставі пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України судове рішення слід скасувати та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про зміну заходів забезпечення позову.

З огляду на результати розгляду апеляційної скарги та положення статті 141 ЦПК України відсутні підстави для розподілу судових витрат, який має бути здійснений за наслідками розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2025 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволені заяви ОСОБА_2 про заміну заходу забезпечення позову у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей Веселинівської селищної ради Миколаївської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 24 червня 2025 року.