ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/303/25 Справа № 202/4551/24 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л.П. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Травкіній В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної прокуратури про відшкодування завданої шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Дніпропетровської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишено без задоволення. Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року залишено без змін.

У квітні 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 99000,00 грн.

У квітні 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення у справі від Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в яких управління просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, понесені нею витрати на професійну правничу допомогу.

У квітні 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення у справі від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в яких управління просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення за розгляд справи у суді апеляційної інстанції відмовити, оскільки у даній справі апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін, а за таких обставин позивач фактично не досяг жодного позитивного результату, що виключає можливість стягнення витрат. Зазначає, що Верховний Суд неодноразово вказував, що позитивний результат розгляду скарги є важливим фактором для задоволення вимог про компенсацію витрат на правничу допомогу.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно статті 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що постановою Дніпровського апеляційного суду 09 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції не було змінено або скасовано, підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, на користь ОСОБА_1 відсутні.

Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2025 року у справі №740/1211/18 (провадження 61-5219св24).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначено, що суд не зобов`язаний задовольняти вимоги про компенсацію витрат, якщо сторона не досягла позитивного результату, а також підкреслює принцип співмірності судових витрат.

За таких обставин, з урахуванням конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 259, 260, 270, 368ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошена 04 червня 2025 року.

Повний текст судового рішення складено 09 червня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна