СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 754/15456/24

пр. № 2/759/1682/25

04 червня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Ганнисика А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про відшкоудвання шкоди завданої внаслідок залиття квартири,

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття її квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.01.2023 року у квартирі АДРЕСА_4 , розташованій поверхом вище, стались дві пожежі, внаслідок чого працівниками ДСНС проводились заходи з гасіння, що призвело до залиття квартири позивача. Зазначені обставини підтверджуються Актами про пожежу від 28.01.2023 року та листом Святошинського районного управління ГУ ДСНС України в місті Києві від 09.02.2023 № 712501-180/712501.

Актом про залиття від 31.01.2023 року встановлено, що залиття квартири Позивача сталось внаслідок пожежі у квартирі АДРЕСА_5 , в результаті чого залито кімнату площею 19,0 м?, кухню - площею 5,7 м? та коридор площею 3,5 м?, що становить 28,2 м? (94% від загальної площі квартири позивача).

Згідно зі Звітом про оцінку майна від 07.03.2023 року, складеним ПП «АВЕРТІ», сума завданого майнового збитку складає 46 423,00 грн. Крім того, Позивачем понесені майнові витрати на загальну суму 18 000 грн, пов`язані зі збором доказів по справі (запити до ДСНС, НП, ЦНАП, отримання інформації з ДРРП, отримання Звіту про оцінку майна, складання позовної заяви, сплата судового збору). Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди становить 64 423 грн.

Позивач також просить стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000 грн, обґрунтовуючи її душевними стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку зі знищенням та пошкодженням майна.

ІІ. Процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі та просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про дату, час та місце повідомлявся належним чином.

Таким чином, відповідно до ст.280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

IV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Суд, дослідивши письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Стаття 317 Цивільного кодексу України (ЦК України) визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник зобов`язаний дотримуватися вимог закону і моральних засад суспільства, не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно зі статтею 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Це означає, що власники повинні забезпечувати належний стан свого майна та запобігати його пошкодженню або спричиненню шкоди іншим особам.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У даній справі не було надано жодних доказів, які б спростовували вину власника квартири АДРЕСА_5 у спричиненні пожежі та, як наслідок, залиття квартири Позивача.

Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_6 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав.

Власником квартири АДРЕСА_5 , в якій сталась пожежа, був ОСОБА_3 . Після його смерті, спадкоємцем квартири АДРЕСА_5 став ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.06.2023 року.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1281 ЦК України передбачає, що кредитор спадкодавця зобов`язаний пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом певного строку.

Оскільки ОСОБА_2 прийняв спадщину, він, відповідно до закону, несе відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця в межах вартості отриманого спадкового майна. Таким чином, ОСОБА_2 є належним відповідачем у даній справі.

Акт про пожежу від 28.01.2023 та акт про залиття від 31.01.2023 підтверджують факт залиття квартири позивача, яке сталося внаслідок пожежі у квартирі АДРЕСА_5 , розташованій поверхом вище. Це свідчить про протиправну поведінку власника квартири АДРЕСА_5 , що призвела до пошкодження майна позивача.

Відповідач не надав жодних доказів відсутності своєї вини або вини спадкодавця у спричиненні пожежі та, як наслідок, завдання шкоди.

Судом встановлено, що розмір прямої матеріальної шкоди, завданої майну позивача, складає 46 423,00 грн, що підтверджується Звітом про оцінку майна від 07.03.2023 року, складеним кваліфікованим оцінювачем.

Щодо вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної зі збором доказів по справі, у розмірі 18 000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували понесення зазначених витрат.

Запити до органів державної влади та отримання інформації не завжди передбачають оплату послуг, якщо інше не встановлено законодавством. Стороною позивача до матеріалів справи не долучено доказів понесення таких витрат.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 18 000 грн слід відмовити у зв`язку з недоведеністю.

Отже, загальна сума матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з Відповідача, становить 46 423,00 грн.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням та пошкодженням майна.

Стаття 1167 ЦК України встановлює, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань Позивача, які були спричинені значним пошкодженням її житла, що є однією з базових потреб людини. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що оцінка моральної шкоди є складним процесом, що має враховувати принцип розумності та справедливості. Зважаючи на всі обставини справи, ступінь пошкодження майна, пережиті Позивачем емоційні переживання, пов`язані з втратою комфорту та необхідністю відновлення житла, суд вважає, що заявлена сума моральної шкоди у розмірі 20 000 грн є дещо завищеною та такою, що не повністю відповідає критеріям розумності та справедливості. Натомість, обґрунтованим та справедливим є стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Згідно з частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. Оскільки позовні вимоги Позивача задовольняються частково, судовий збір розподіляється пропорційно задоволеним вимогам. Загальна сума задоволених вимог становить 46 423 грн (матеріальна шкода) + 10 000 грн (моральна шкода) = 56 423 грн. Сума судового збору у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з Відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 41, 50 Конституції України; статтями 16, 22, 23, 257, 261, 317, 319, 322, 386, 391, 1216,1281, 1166, 1167 Цивільного кодексу України; статтями 81, 95, 141, 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України; статтею 179 Житлового кодексу України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 46 423 (сорок шість тисяч чотириста двадцять три) гривні 00 копійок.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної зі збором доказів по справі, у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто Свтошинським районний судом м. Києва за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.О. Петренко