Номер провадження: 22-ц/813/587/25
Справа № 495/8166/22
Головуючий у першій інстанції Анісімова Н.Д.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицький В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», в інтересах якого діє представник Македон Олександр Андрійович

на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року

по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Заявлені вимоги мотивував тим, що 13.06.2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 13.06.2019 року, якою визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Як стверджує позивач, на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10 000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (базова відсоткова ставка), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості).

Станом на 28.08.2021 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 п. 5 розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.08.2021 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 26.09.2021 став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами.

На підставі вищевикладеного загальний розмір заборгованості відповідача перед банком за Договором станом на 01.02.2022 року становить 11 259,84 грн, у тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 9 952,80 грн, заборгованість за пенею 0,00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 1 307,04 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2023 року у задоволенні позовних вимог вирішено відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що жоден з наданих позивачем документів не містить точного розміру кредитного ліміту, який виявив намір отримати відповідач, доказів отримання ним грошових коштів, їх розміру, та кредитних умов, включаючи розмір процентів, на які погодився останній. Так, анкета-заява від 13.06.2019 року містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Вказана анкета не містить чітких даних про розмір кредитних коштів.

Посилання позивача на те, що конкретні умови кредитування, в тому числі розмір процентів, визначаються Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, суд вважає безпідставним, оскільки зазначені Умови не містять підпису відповідача (ні фізичного, ні електронного). Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме їх мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано. Відсутні також докази того, що витяг із Умов було підписано електронним цифровим підписом відповідача. При цьому, наданий Банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розміру, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» просить суд оскаржуване рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне встановлення судом всіх обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час розгляду справи по суті не враховано механізм отримання банківських послуг проекту monobank та процедуру ознайомлення з Умовами, Правилами та Тарифами, що призвело до передчасних висновків щодо не ознайомлення клієнта із всіма умовами кредитування. При цьому, скаржник зауважує, що, уклавши договір, шляхом підписання анкети-заяви, клієнт підтверджує факт ознайомлення до моменту укладення договору в електронній/паперовій формі з інформацією щодо умов кредитування та отримав всі відповідні документі від банку та погоджується з ними.

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, що в свою чергу підтверджує факт укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору.

Скаржник стверджує, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, як вбачається із виписки про рух коштів та розрахунку заборгованості, а тому наявна заборгованість підлягає стягненню.

Позиція інших учасників справи

Учасник провадження своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

АТ «Універсал Банк» повідомлений щодо дати та часу судового розгляду в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідкою.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлений щодо дати, часу та місця розгляду справи у відповідності до положень ч. 2 ст. 129 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту ст. 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 639 ЦПК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За п.п. 5, 8 ч. 3 цієї статті позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а також перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 2 цієї статті збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

А відповідно до ч. 3 вказаної статті учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 5 вказаної статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В системному взаємозв`язку з наведеним, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості позивач в обґрунтування своїх вимог повинен довести наявність договірних правовідносин з відповідачем за кредитним договором та, відповідно підтвердити належними доказами факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів у відповідному розмірі, дату отримання кредиту, дату повернення грошових коштів (за наявності узгодження), погашення/непогашення заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитними коштами, наявність інших істотних умов договору, а також, власне наявність заборгованості у відповідному розмірі. У разі відсутності необхідних доказів або неможливості їх подання разом з позовом, позивач повинен повідомити про це суд та подати клопотання про витребування доказів, подання їх в інші строки тощо. При цьому, враховуючи змагальний характер цивільного процесу, саме позивач несе ризики настання відповідних наслідків в разі неналежного виконання своїх процесуальних обов`язків, в тому числі подання доказів до суду. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду за винятком випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано на адресу суд анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 13.06.2019 року, згідно умов якої ОСОБА_1 звернувся до банку із проханням про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 у гривні та встановити кредитний ліміт на, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Згідно даної анкети-заяви, клієнт засвідчив генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним його відкритим ключем, який буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно договору.

Однак, дана анкета-заява в свою чергу не містить жодних відомостей щодо розміру встановленого кредитного ліміту, в тому числі й щодо суми кредитних коштів, які були отримані відповідачем, строк надання грошових коштів, а також строк їх повернення тощо. Анкета-заява не містить умови договору про встановлення відсоткової ставки, відповідальності за несвоєчасне та неналежне виконання зобов`язання. Так само, позивачем, звергаючись до суду із позовними вимогами, не надано виписку по рахунку відповідача, що б забезпечило можливість встановлення факту користування відповідачем кредитними коштами банку та власне наявність заборгованості.

Апеляційний суд вважає за необхідне також зауважити про відсутність у матеріалах справи довідки про встановлення та збільшення/зміни кредитного ліміту, який згідно посилань позивача, встановлено відповідачу на його поточний рахунок.

При цьому, надана АТ «Універсал Банк» безпосередньо з апеляційною скаргою виписка по картковому рахунку не приймається апеляційним судом з огляду на положення ч. 3 ст. 367 ЦПК України, відповідно до якої докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. АТ «Універсал Банк» не надано підтвердження наявності виняткових випадків, що унеможливило подання вказаних доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від банку. Слід зауважити, що АТ «Універсал Банк» як ініціатор процесу, був обізнаний щодо відкриття провадження по вказаній справа та призначених судових засідань по справі, доводів про неналежність сповіщення апеляційна скарга в свою чергу також не містить, а отже скаржник був в повному обсязі забезпечений процесуальними правами на вчинення необхідних процесуальних дій (подання доказів, пояснень тощо), чим, однак, не скористався. Тому апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що стосуються наданим банком Умов та Правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 дійшла таких висновків:

«…у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

... Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору».

Посилання на вказану постанову ВП ВС та висновки містяться в постанові Касаційного цивільного суду ВС від 18.05.2022 по справі № 697/302/20 за аналогічних обставин за позовом АТ «Універсал Банк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитом по платіжній картці monobank. З огляду на викладене, апеляційним судом також відхиляються доводи апеляційної скарги у відповідній частині.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За положеннями ч. 6 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. У разі створення електронного документа з використанням більш як одного електронного підпису та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням електронного підпису або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач підписав за допомогою електронного або власноручного підпису Умови і правила, а також тарифи, паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» тощо матеріали справи не містять та сторонами до суду не подавались, а тому доводи апеляційної скарги у відповідній частині також відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Стосовно долученого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості як доказу, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5 до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Тобто, банківська виписка має статус первинного документу. При цьому за змістом Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» розрахунок заборгованості є похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Так, банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо наявності заборгованості за кредитним договором, а також підтвердженням факту використання споживачем кредитної картки.

Розрахунок заборгованості є одним з доказів на підтвердження позовних вимог та оцінюється судом в сукупності з іншими доказами, які, зокрема, мають свідчити про наявність кредитних правовідносин, факт отримання кредиту та користування кредитними коштами, що в свою чергу за необхідності забезпечить можливість суду перевірити обґрунтованість поданого розрахунку.

Натомість, з огляду на вищевикладене в своїй сукупності, позивачем не надано на адресу суду належних та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а подані докази разом з апеляційною скаргою не приймаються апеляційним судом на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги вважає, що оскаржуване рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2023 року підлягає залишенню без змін, з огляду на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», в інтересах якого діє представник Македон Олександр Андрійович залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький