Справа № 450/3779/24 Провадження № 2/450/512/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Хохолик О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа приватний нотаріус Шептицького районного нотаріального округу Франгулова Лідія Олександрівна

про предмет спору: визначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його тато, ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складалось з житлової квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зі земельною ділянкою, яка знаходиться за тією ж адресою з кадастровим номером :01:004:0378. За час життя, ОСОБА_2 , написав заповіт, у якому заповідав житлову квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті своїй онуці ОСОБА_3 . Окрім цього, заповіту на житловий будинок що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зі земельною ділянкою, яка знаходиться за тією ж адресою з кадастровим номером :01:004:0378 складено не було. Син померлого, ОСОБА_1 , який з 1986 року по цей час проживає в житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 вважав, що згідно ст. 1270 ЦК України, у спадщину на земельну ділянку та житловий будинок в якому він проживає вступила, мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємець, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається такою, що прийняла спадщину. Окрім цього, сама ОСОБА_4 була впевнена у цьому, що прийняла спадщину на житловий будинок та земельну ділянку у с. Чишки автоматично, як вдова померлого, яка на момент смерті проживала разом з померлим ОСОБА_2 . Фактичним свідченням цього є те, що 17.02.2022 року у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Максимів Л.Д., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на випадок її смерті зробила заповіт, в якому повідомила, що належний їй на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_3 та земельна ділянка площею 0,0982 га, надану для обслуговування вказаного житлового будинку заповідає своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.08.2024 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу. 07.08.2024 року приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу, у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та роз`яснено, що мені необхідно за рішенням суду встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що строк прийняття спадщини пропущений ним із поважних причин, адже ОСОБА_2 довгий час хворів. Відповідно, позивач весь час проживав з ним та доглядав його до дати його смерті. Важливу роль, у цьому випадку зіграло також те, що ОСОБА_2 помер раптово, в наслідок перенесеного захворювання "СОVID-19", в розпал карантинних обмежень, що послужило причиною того, що його син ОСОБА_1 повною мірою не проконтролював процес вступу у спадщину своєї матері ОСОБА_4 на вказаний житловий будинок та земельну ділянку у с. Чишки. Поновити строк для прийняття спадщини у інший спосіб, ніж в судовому порядку у мене можливості немає. На підставі наведеного, просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідач представник Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився і про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Від третьої особи приватного нотаріуса Шептицького районного нотаріального округу Франгулової Л.О. надійшла заява про слухання справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою від 12.08.2024 року провадження у справі відкрито.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09 серпня 1975 року ОСОБА_2 отримав на праві особистої власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування посвідченого Чишківським сільвиконкомом 09 серпня 1975 року.

13 травня 1991 року Львівське бюро технічної документації видало реєстраційне посвідчення №74, яке записано в реєстрову книгу №1 за реєстром №97 від 13 травня 1991 року, де зазначено, що ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору дарування, посвідченого Чишківським сільвиконкомом 09 серпня 1975 року належить житловий будинок, розташований у АДРЕСА_2 .

За життя, ОСОБА_2 , склав заповіт, у якому заповідав житлову квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті своїй онуці ОСОБА_3 . Окрім цього, заповіту на житловий будинок що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зі земельною ділянкою, яка знаходиться за тією ж адресою з кадастровим номером :01:004:0378 складено не було.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.12.2020 року.

Після смерті ОСОБА_2 , зі спадкоємців першої черги залишились, дружина померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на момент смерті ОСОБА_2 проживала з ним разом, син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає за адресою АДРЕСА_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Підтвердженням того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється сином померлого ОСОБА_2 є свідоцтво про народження НОМЕР_3 виданого 06 травня 1963 року.

Судом оглянута спадкова справа № 4/2021 після смерті ОСОБА_2 .

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що онука померлого ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем за заповітом на квартиру що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 звернулась до приватного нотаріуса Франгулової Лідії Олександрівни, яка знаходиться за адресою м. Червоноград, проспект Шевченка, 18, де прийняла спадщину, однак у вказаній квартирі проживала дружина померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за своїм віком належить до категорії непрацездатних і таким чином відноситься, згідно зі ст. 1241 Цивільного Кодексу України до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. У зв`язку з цим, вдова померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для безперешкодного вступу у спадщину своєї онуки ОСОБА_3 на квартиру, в якій вона зареєстрована та фактично проживає, у приватного нотаріуса Франгулової Лідії Олександрівної написала заяву, в якій відмовляється від всього спадкового майна, яке залишились після смерті ОСОБА_2 .

За життя, ОСОБА_4 склала заповіт, а саме ОСОБА_4 своїм майном розпорядилась, склавши заповіт, копія якого долучена позивачем до матеріалів справи, із якого вбачається, що такий складений 17.02.2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Максимів Л.Д. зареєстрований в реєстрі за № 241, відповідно до змісту якого належний їй на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_3 та земельна ділянка площею 0,0982 га, надану для обслуговування вказаного житлового будинку заповідає своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищезгаданий заповіт є чинний, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 68581131 від 17.02.2022 року.

Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 29285, виданого 29.01.2002 року Чишківською сільською Радою народних депутатів, на підставі рішення виконавчого комітету Чишківської сільської Ради народних депутатів від 12 жовтня 2000 року надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0982 га, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору дарування посвідченого Чишківським сільвиконкомом від 09.08.1975 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 13.05.1991 року записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 97.

Із будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_2 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 27.11.1997 року по даний час.

Як вбачається з довідки № 2860 від 11.07.2024 р. виданої ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» згідно матеріалів інвентаризаційної справи Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 29.12.2012р. житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстрований в ЛМБТІ 13.05.1991р. за р. № 97 на праві приватної власності за: ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого виконкомом Чищківської сільської Ради депутатів трудящих 09.08.1975р. Житловий будинок, позначений на плані літ. «А-1» в цілому складається з п`яти житлових кімнат та кухні. Загальна площа будинку становить 154.7 кв.м., житлова 91.8 кв.м. На земельній ділянці за вищезгаданою адресою знаходяться також: літня кухня - літ. «В», ворота - № 1, огорожі - № 2 та № 4, хвіртка - № 3, сходи - № 5. Відомості про самовільне будівництво (реконструкцію), реєстрацію (видачу) дублікатів та накладені арешти на вищевказаний житловий будинок в інвентаризаційній справі бюро відсутні.

07.08.2024 року листом приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області вих. № 98/02-14 приватним нотаріусом Франгуловою Л.О. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останньому необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як встановлено з консультацій кардіолога від 15.04.2021 р., 17.12.2021 р., 21.03.2022 р., 01.11.2022, 31.01.2023 року, ОСОБА_1 перебував на лікуванні у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи».

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Вказане узгоджується з Постановою Верховного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17.

Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.

Верховний суд у своїй постанові від 08.12.2021р. у справі № 205/3310/20 вказав, що суди не врахували, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19», спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Суди не врахували обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19), у тому числі створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Запроваджений карантин, як об`єктивна перешкода для подачі спадкоємцем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, а відтак і як поважну причину для поновлення пропущеного строку, визнано Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду в постановах від 12 травня 2021 року, справа №766/12921/20-ц, в яких суд касаційної інстанції вказав, що запроваджений карантин з метою запобігання поширенню на території України вірусу СОVID-19 суттєво обмежив дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини.

Необхідно зазначити також те, що карантинні обмеження через СОVID-19 було введено в Україні з 12.03.2020 року, після чого неодноразово продовжували. Скасовано карантинні обмеження на всій території України було з 1 липня 2023 року.

Враховуючи вище викладене, а також те, що спадкодавець ОСОБА_2 , помер під час розпалу карантинних обмежень та від захворювання "СОVID-19", спадкоємець ОСОБА_1 , маючи побоювання за своє здоров`я у зв`язку з розгулом вірусного захворювання "СОVID-19", через ускладнення руху громадського транспорту, зміни в графіку прийому громадян у нотаріальних конторах, інші карантинні обмеження, вирішив що не має необхідності у вчиненні будь-яких нотаріальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити та встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Враховуючи, що існування зазначених обставини не дало позивачу об`єктивної можливості для звернення у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю один місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Давидівська сільська рада Львівського району, Львівської області, , с. Давидів, вул. Незалежності, 1а, Львівський район, Львівська область.

Третя особа приватний нотаріус Шептицького районного нотаріального округу Франгулова Лідія Олександрівна, м. Шептицький, проспект Шевченка, 18.

Повний текст судового рішення складено 20.05.2025 року.

СуддяЄ. О. Данилів