Справа №752/8277/25
Провадження №2/752/5488/25
УХВАЛА

про порядок розгляду справи

10 червня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про перехід до розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.2025 представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив здійснювати розгляд справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 54882,78 грн.

16.04.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частинами 4-6 ст. 19 ЦПК України, в редакції, яка діяла станом на день відкриття провадження у справі, встановлено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ;

2) справ, що виникають з трудових відносин;

3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд;

4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» на 2025 рік встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.

Вищезазначена цивільна справа є малозначною, оскільки ціна позову на день звернення до суду не перевищувала 90840 грн.

Частиною 6 ст. 279 ЦПК України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зауважує, що при вирішенні питання відкриття провадження у вказаній цивільній справі було враховано приписи ч. 3 ст. 274 ЦПК України, відповідно до яких доцільним є розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Крім того, зважаючи на предмет позову та характер спірних правовідносин, суд не вважає доцільним розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Також суд звертає увагу, що жодне право учасника справи на висловлення своєї позиції не порушується, оскільки положення ЦПК України передбачають можливість викласти учасниками справи свою думку та надати відповідні докази шляхом надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, додаткових пояснень, доказів тощо.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява №8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Аналогічний висновок, викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі №9901/491/19 (11-1189заі19).

Враховуючи викладене, суд залишає клопотання без задоволення.

Керуючись ст.ст. 19, 258 - 261, 277, 279, 353 - 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про перехід до розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена 10.06.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова