Провадження №2/463/745/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором № 491015107 від 22.11.2019 року в розмірі 40650,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22.11.2019 року між АТ "АЛЬФА-БАНК" та ОСОБА_1 (далі позичальник та/або відповідач) укладена Угода № 491015107. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 25931,10 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 25.11.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 32%. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору, що підтверджується відповідними доказами. Згідно з умовами Договору Позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором. 17.05.2021 було укладено договір №2 відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491015107.

18.05.2021 було укладено договір №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491015107. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491015107. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №491015107 від 22.11.2019 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 40650,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 24999,85 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 13986,18 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 592,42 грн.; інфляційні збитки 884,57 грн.; нараховані 3% річних 186,98 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, клопотанням до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному об`ємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Судом встановлено, що 22.11.2019 року між АТ "АЛЬФА-БАНК" (далі Кредитодавець та/або АТ "АЛЬФА-БАНК") та ОСОБА_1 (далі позичальник та/або відповідач) укладено Угоду № 491015107. Відповідно до умов Договору, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 25931,10 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 25.11.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 32%.

Відповідно до копії меморіального ордера № 3132555 від 25 листопада 2019 року АТ «СЕНС БАНК» було перераховано відповідачу кредит у розмірі 25931,10 грн. за кредитним договором №491015107 від 22.11.2019 року.

Також позивачем було надано виписки по особовому рахунку відповідача за період з 22.11.2019 року по 25.11.2021 року, сформовану 22.04.2024 року, в якій було зазначено про нарахування суми кредиту у розмірі 25931,10 грн. та всі операції які здійснювались за вказаним особовим рахунком.

17.05.2021 року було укладено договір №2, відповідно до якого АТ "АЛЬФА-БАНК" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491015107.

За умовами п.2.1. вказаного договору, в порядку та на умовах визначених цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору. Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору, в силу чого до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів.

З витягу з додатку 1-1 до Договору факторингу №2 від 17.05.2021 р. вбачається, що загальна сума заборгованості в грмвневому еквіваленті (проценти, комісія та тіло кредиту станом на дату укладення Договору, з урахуванням пені/штрафу/неустойки) становить 35392,18 грн. без урахуванням пені/штрафу/неустойки 34799,76 грн.

18.05.2021 року було укладено договір №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491015107.

За умовами п.2.1. вказаного договору,в порядку та на умовах визначених цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору. Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до договору, в силу чого до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах передбачених основними договорами в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №491015107.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилом ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем було надано виписки по особовому рахунку відповідача за період з 22.11.2019 року по 25.11.2021 рік, сформовану 22.04.2024 року, в якій було зазначено про нарахування суми кредиту у розмірі 25931,10 грн. та всі операції, які здійснювались за вказаним особовим рахунком, зокрема, ОСОБА_1 , 28.12.2019 року здійснювалося погашення заборгованості за зобов`язанням у розмірі 691,50 грн., 785,22 грн., 1485,00 грн. призначення платежу «погашення кредиту за кредитним договором №491015107 від 22.11.2019 року» та 02.03.2020 року було сплачено 146,03 грн., 1319,62 грн., 1485,00 грн., призначення платежу «погашення кредиту за кредитним договором №491015107 від 22.11.2019 р.», таким чином, загальна сума сплаченої заборгованості за період 22.11.2019 року- 17.05.2021 року (тобто до моменту укладення договору факторингу № 2 від 17.05.2021 р.) складає 5912,37 грн. (691,50 + 785,22 + 1485,00 + 146,03 + 1319,62 + 1485,00).

З розрахунку заборгованості, долученого позивачем до матеріалів справи вбачається, що відповідачу за період 22.11.2019 року по 17.05.2021 року було нараховано заборгованість за тілом кредиту - 25931,10 грн., процентами - 11831,08 грн., штраф - 600,00 грн., загальна сума 38362,18 грн. на погашення сплаченої позичальником заборгованості за тілом було спрямовано - 931,26 грн., вітсотків 2031,17 грн., штрафу 7,58 грн., загальна сума 2970,01 грн., в подальшому за договором факторингу № 2 від 17.05.2021 р. до фактора ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФЛЕКСІС" перейшла сума боргу 35392,18 грн. (38362,18 - 2970,01 грн.), натомість з виписки по особовому рахунку відповідача за період з 22.11.2019 року по 17.05.2021 року вбачається, що ним здійснено погашення зобов`язання на суму 5912,37 грн., а не 2970,01 грн., як зазначено у розрахунку заборгованості.

З витягу з додатку 1-1 до Договору факторингу №2 від 17.05.2021 р. вбачається, що загальна сума заборгованості в грн. екв. (проценти, комісія та тіло кредиту станом на дату укладення Договору, з урахуванням пені/штрафу/неустойки) становить 35392,18 грн. без урахуванням пені/штрафу/неустойки 34799,76 грн.

З виписки по особовому рахунку відповідача за період з 22.11.2019 року по 25.11.2021 року, сформовану 22.04.2024 року, в якій було зазначено про нарахування суми кредиту у розмірі 25931,10 грн. та всі операції які здійснювались за вказаним особовим рахунком, зокрема, ОСОБА_1 , 17.05.2021 року було здійснено платежі спрямовані на погашення заборгованості за зобов`язанням у розмірі 182,20 грн., 304,56 грн., 2834,29 грн., 6478,86 грн., 9316,84 грн., 15683,01 грн. призначення платежу «сплата процентів за кредитним договором №491015107 від 22.11.2019 р.» та «погашення кредиту за кредитним договором №491015107 від 22.11.2019 р.», загальна, яка була сплачена становить 34799,76 грн.

Таким чином, суд виснує, що виписка по особовому рахунку відповідача за період з 22.11.2019 року по 25.11.2021 року, сформована 22.04.2024 року, доводить, що загальна сума, яка була сплачена відповідачем, ОСОБА_1 , станом на 17.05.2021 року становить 40712,13 грн., а загальна сума заборгованості, яка була нараховані станом на 17.05.2021 року становить 35392,18 грн., а отже, відповідач вважається таким, що здійснив повернення всієї суми заборгованості достроково і подальше нарахування процентів, пені, інфляційних збитків, 3% річних є таким, що суперечить нормам чинного цивільного законодавства.

Відповідно до положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, судовий збір та витрати на правову допомогу з відповідача до стягнення не підлягають.

Керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

в задоволенні позовуТовариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Нор