Дата документу 11.06.2025
Справа № 501/543/25
11 червня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області
відповідача ОСОБА_1
третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області
предмет та підстави позову: про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
учасники справи не з`явились
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та про стягнення аліментів на його утримання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є матір`ю повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
10.10.2024 рішенням Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Цей факт підтверджується копією заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10.10.2024.
Старший син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку в службі у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. Безвідповідальне ставлення матері ОСОБА_1 до виконання своїх батьківських обов'язків призвело до того, що її старший син ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі, яку відмовилась забирати, про що 23.08.2024 було складено акт охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я.
Цей факт підтверджується копією акту охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 23.08.2024.
Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 18.10.2024 №357 «Про реєстрацію народження дитини, яку відмовилися забрати з акушерського відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області» було здійснено реєстрацію народження дитини, та присвоєно прізвище « ОСОБА_6 », ім`я « ОСОБА_7 », по батькові « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про батька при реєстрації народження дитини внесені згідно статті 135 Сімейного кодексу України.

Цей факт підтверджується копією рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 18.10.2024 № 357 «Про реєстрацію народження дитини, яку відмовилися забрати з акушерського відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області» та копією повідомлення Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.10.2024 № 1941/24.16-34.

На теперішній час малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

Відповідно до п.14, 21, 22, 24, 31 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866, на підставі наказу начальника служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області №58 від 07.11.2024, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було поставлено на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дитей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та надано правовий статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

За інформацією КУ «Центр соціальних служб» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 19.12.2024 №ВНУТР-14852-2024, ОСОБА_1 має двох старших дітей. Перебувала на обліку КУ «Центр соціальних служб» з 2017 по 2023 роки. Причина обліку - асоціальний спосіб життя, низький батьківський потенціал, зловживання алкогольними напоями, девіантна поведінка старшого сина: бродяжництво, крадіжки. Старшому сину ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , 19 років, мав умовний строк за крадіжки, скоїв ще декілька злочинів та перебуває під слідством. Середній син, ОСОБА_11 , 2013 року народження, проживає із батьком. ОСОБА_12 перебував на обліку КУ «Центр соціальних служб» у 2024 році як дитина, яка постраждала від фізичного та психологічного насилля з боку старшого брата та матері ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_9 в пологовому будинку вона поводила себе безініціативно, була байдужою, не відчувались будь-які емоції по відношенню до новонародженої дитини. В ході тривалого спілкування з нею були з`ясовані наступні проблеми: відсутність належних умов для дитини, наркозалежність матері, відсутність будь-якого доходу.

З матір`ю ОСОБА_1 неодноразово проводились профілактичні бесіди стосовно наслідків її вчинків, була запропонована необхідна допомога для вирішення життєво необхідних питань, але мати не скористалась запропонованою допомогою.

На телефонні дзвінки не відповідає, за адресою проживання двері ніхто не відчиняє, зі слів сусідів, вона виїхала, більш детальна інформація відсутня.

Цей факт підтверджується копією листа КУ «Центр соціальних служб» від 19.12.2024 №ВНУТР-14852-2024

З серпня місяця 2024 по теперішній час мати ОСОБА_1 до КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та до служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області не з`являлась, дитиною не опікувалась.

Наведені факти свідчать про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками щодо виховання і утримання дитини з боку матері ОСОБА_1 щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Матір не забрала дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом двох місяців не виявила щодо неї батьківського піклування.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач відзиву на позов не надала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила проводити судове засідання без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач до суду не з`явилася, про слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила проводити судове засідання без її участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 (а.с.6).

Матір`ю дитини в свідоцтві про її народження, записано ОСОБА_1 .

Відомості про батька при реєстрації народження дитини внесені згідно статті 135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі, яку відмовилась забирати, про що 23.08.2024 було складено акт охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я.

Цей факт підтверджується копією акту охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 23.08.2024.

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 18.10.2024 № 357 «Про реєстрацію народження дитини, яку відмовилися забрати з акушерського відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області» було здійснено реєстрацію народження дитини, та присвоєно прізвище « ОСОБА_6 », ім`я « ОСОБА_7 », по батькові « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про батька при реєстрації народження дитини внесені згідно статті 135 Сімейного кодексу України.

Цей факт підтверджується копією рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 18.10.2024 № 357 «Про реєстрацію народження дитини, яку відмовилися забрати з акушерського відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області» та копією повідомлення Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.10.2024 № 1941/24.16-34.

На час звернення до суду малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

За інформацією Чорноморського міського центру соціальних служб Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 19.12.2024 ОСОБА_1 залишила новонароджену дитину в пологовому відділенні КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

ОСОБА_1 1986 року народження неодружена, зареєстрована в АДРЕСА_1 , має двох старших дітей, перебувала на обліку Центру з 2017 по 2023 р.р. Причина обліку - асоціальний спосіб життя, низький батьківський потенціал, зловживаннями алкогольними напоями, девіантна поведінка старшого сина, бродяжництво та крадіжки. Старший 19-річний син відповідачки ОСОБА_10 , мав умовний строк за крадіжки, скоїв ще декілька злочинів, наразі перебуває під слідством. Середній син ОСОБА_11 , 2013 року народження з 2022 проживає з батьком, перебував на обліку Центру у 2024, яка дитина, яка постраждала через фізичне та психологічне насилля з боку старшого брата та матері ОСОБА_1 .

Щодо залишеної дитини у пологовому будинку, ОСОБА_1 повідомила, що не має наміру забирати дитину з лікарні та отримувати допомогу з боку Центру у цьому напрямку.

Цей факт підтверджується копією інформації Чорноморського міського центру соціальних служб Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від від 19.12.2024. Відповідно до висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування №154 від 11.04.2024 (а.с.40-41) слідує, що служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

V. Оцінка Суду.

Щодо позбавлення батьківських прав.

В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК України: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).

Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції).

Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:

Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідачів має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідачів спрямоване на захист «прав і свобод» малолітнього ОСОБА_2 .

Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідачів вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.

Судом за обставинами справи встановлено, що відповідачі життям дитини не цікавляться, участі у вихованні не приймають, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечуть необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною належного виховання, що свідчить про ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків. Вказані обставини, виходячи із положень статей 164-167 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав.

Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам малолітнього ОСОБА_2 , і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дитини без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України».

Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення як найкращих інтересів малолітнього ОСОБА_2 , Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації, що розглядається розлучення відповідачів з дитиною відбулося за ініціативи відповідачів, які жодним чином не продемонстрували Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною. За таких обставин, без бажання відповідачів, держава позбавлена можливості посприяти їм у виконанні ними своїх батьківських обов`язків.

Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідачі, відносини, які склались між ними і дитиною не зміняться, тому що вони разом не проживають.

Батьки не забрали дитину з пологового будинку без поважної причини і протягом всього часу не виявили щодо неї батьківського піклування.

Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про неповнолітнью дитину, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дитини.

Отже, Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам малолітнього ОСОБА_2 , і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дитини.

Крім того, Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та батьками склались таким чином, що дитини взагалі з часу народження проживає окремо від батьків, а тому в даній ситуації Судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім`ї (включаючи біологічних батьків) (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батьків, оскільки вони з нею взагалі не проживала, так само даний захід не виключає можливість побачення батьків зі своєю дитиною.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між дитиною та батьками.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169).

В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідачів в їх сімейне життя та при визначенні «якнайкращих інтересів дитини».

Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче судове засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів служби у справах дітей, які мали можливість перевірити умови проживання дитини, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачам, як висловити свою думку, так змінити своє відношення до виховання дитини.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачами, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачів може бути позбавлено батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дітей», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даних осіб.

Б. Щодо стягнення аліментів.

Згідно із частиною другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 СК передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У зв`язку із чим, відповідно до статті 182 СК, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, Суд знаходить підстави для стягнення з 22.08.2024 року народження у розмірі передбаченому діючим законодавством України, але не менше ніж 50%: прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 06.02.2025, що є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідачів.

Керуючись ст.ст.4, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 (третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутків, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 06.02.2025, і до його повноліття, на користь закладу або осіб, де буде виховуватись дитина.

Передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчому комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування для вирішення питання про форму його подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 2 422,40 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним - процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним-процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко