Провадження № 22-ц/812/1054/25 Головуючий суду першої інстанції Шолох Л.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Миколаїв Справа № 490/3466/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця ОСОБА_2 , на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Шолох Л.М., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

01 травня 2024 року Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі АТ «Миколаївобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію.

Позов мотивований тим, що представниками позивача при проведенні технічної перевірки електроустановки ОСОБА_1 було виявлено порушення підпункту 7 пункту 8.4.2 глави 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), а саме «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю оператора системи розподілу з порушенням схеми».

Обсяг необлікованої електричної енергії склав 9 586 кВт. год. Вартість необлікованої електричної енергії склала 79 109.37 грн.

Посилаючись на викладене, АТ «Миколаївобленерго» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь вартість необлікованої електричної енергії у сумі 79 109.37 грн

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» вартість необлікованої електричної енергії у сумі 79 109.37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що факт самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи розподілу з порушенням, схеми обліку, відповідачем підтверджується наявними у справі доказами.

Загальна вартість необлікованої електричної енергії з акту про порушення від 12 грудня 2023 року № L1319 становить 79 109,37 грн, що станом на 23 квітня 2024 року відповідачем, не сплачена.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідачка добросовісно здійснювала міри з метою підключення своєї нової квартири до електричної мережі, включаючи сплату покладеного на неї штрафу у розмірі 13 955.22 грн за самовільне підключення, джерело походження якого відповідачці невідоме.

Відповідачку було безпідставно визнано винною у порушені правил користування електричною мережею користувачем та безпідставно покладено штраф у розмірі 79 109.37 грн за необліковану енергетичну енергію, яку відповідачка фізично та фактично не мала змогу спожити у розмірі 9 586 кВт год з огляду на відсутність підключення та наявність хоч якогось ремонту, адже умови у придбаній квартирі непридатні до життя.

Так, відповідачка, як споживач електричної енергії, не мала та не має наміру здійснювати самовільне підключення, а також не має технічної можливості або знань для цього.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідачки у несанкціонованому втручанні в роботу приладу обліку електричної енергії з метою використання необлікованої електричної енергії.

Від АТ «Миколаївобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В своєму відзиві позивач зазначав, що рішення суду першої інстанції було винесено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним дослідженням всіх доказів, висновки суду, викладені у рішенні, відповідають обставинам справи. Доводи апеляційної скарги є надуманими, неправомірними, такими, що суперечать обставинам справи та є необґрунтованими. Просить в задоволення апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , місце проживання якої зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , є споживачем електричної енергії за вказаною адресою.

Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Актом про порушення від 12 грудня 2023 року № L1319 зафіксовано самовільне підключення з порушенням схеми обліку.

Також зі змісту цього акту вбачається, що комісія була проведена за участю відповідачки.

Протоколом засідання комісії АТ «Миколаївобленерго» філії м. Миколаєва від 11 січня 2024 року № 212, встановлено що за адресою АДРЕСА_2 , споживачем якою є ОСОБА_1 виявлено порушення, а саме самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку (підпункт 7 пункт 8.4.2 глава 8.4 розділ VIII ПРРЕЕ). На підставі наявних у комісії матеріалів, комісія вирішила, що сума, яка підлягає до сплати за не облікований обсяг електроенергії складає 79 109.37 грн.

Доказів оскарження рішення АТ «Миколаївобленерго» про визначення суми, яка підлягає до сплати ОСОБА_1 за не облікований обсяг електроенергії матеріали справи не містять.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статті 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13 квітня 2017 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року, яка набрала чинності 19 квітня 2018 року (далі- Правила).

Статтею 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно з частиною 1 та пунктом 4 частини 2 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку тощо.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 № 312 (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до пункту 1.1.2 ПРРЕЕ постачання електричної енергії - продаж електричної енергії споживачу відповідно до умов договору. Договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Необлікована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.

Споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Побутовий споживач індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил.

Відповідно до пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку (п.п. 1.1.1. Правил).

Відповідно до частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до вимог статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил.

Порядок складання актів про порушення та їх розгляд передбачений пунктом 8.2.5. Глави 8.4. ПРРЕЕ, згідно із яким у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якої споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі, фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місті виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки), оформляється акт про порушення, згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення або залишення ним місця порушення в акті про порушення робиться відповідний запис. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

До акту про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Відповідно до пункту 8.2.6. Правил акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи, у строк до 60 календарних днів від дати складення акта (крім випадків проведення експертизи або отримання висновку заводу виробника пломби та/або індикатора, та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії; повторного розгляду акта на засіданні комісії з розгляду актів про порушення). У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення, але не пізніше 90 календарних днів від дати направлення такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків

Підпунктом 7 пункту 8.4.2 глави 8.4 ПРРЕЕ передбачено, що самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку, є порушенням Правил, за яке передбачена відповідальність.

Отже, споживач зобов`язаний відшкодувати вартість необлікованої електричної енергії оператору системи у випадку самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як встановлено ОСОБА_1 підписала акт про порушення від 12 грудня 2023 року, зазначивши, що зауважень немає та отримала примірник цього акту. Більш того в акті зазначено, що «точка самовільного підключення ДОУ автомат не демонтована у зв`язку з визнанням факту здійснення споживачем самовільного підключення».

В акті від 12 грудня 2023 року також зазначено, що місце встановлення засобу обліку квартира, самовільне підключення виконано мідним проводом із із перерізом 4 мм?, струм споживання 41 А, зразок кабелю вилучено та укладено у пакет, опломбований пломбою С81799259; самовільне підключення виконано приховано та виявлено за допомогою вимірювальних кліщів ВМ151 № 111140114; порушення усунути неможливо, електроустановка споживача не відповідає пунктам 1.5.32 та 1.5.33 Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21 липня 2017 року № 476, що може спричинити несанкціонований відбір електричної енергії.

Додатком до акту зазначено: акт контрольного огляду та технічної перевірки, акт пломбування, фото, відео фіксація порушення та пояснювальна записка.

Також додатком до акту про порушення є схема самовільного підключення з порушенням схеми обліку, де зазначено, що самовільне підключення виконано до дооблікового кабелю.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зазначений Акт складено відповідно до вимог пункту 8.2.5 глави 82 розділу VIII ПРРЕЕ та наданими позивачем доказами підтверджено факт необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, викладених в акті про порушення № L 1319 від 12 грудня 2023 року.

Зазначений акт розглянутий на засіданні комісії з розгляду актів про порушення 11 січня 2024 року в присутності відповідачки ОСОБА_1 , без зауважень останньої, що зазначено в протоколі № 212.

Також позивачем надано розрахунок визначення добового розрахункового споживання за актом про порушення, виконаний відповідно до пункту 8.4.7 ПРЕЕ за формулою 8 пункту 8.4.12 ПРЕЕ, а також визначення вартості не облікової електроенергії.

З огляду на встановлені обставини та надані сторонами докази, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що при розгляді акту про порушення ПРРЕЕ № L 1319 від 12 грудня 2023 року комісія Миколаївського району електричних мереж АТ «Миколаївобленерго» з розгляду актів про порушення від 11 січня 2024 року розглянула зазначений акт з дотриманням приписів, визначених пунктом 8.4.13 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ, а тому рішення цієї комісії, оформлене протоколом № 212 з розгляду вказаного акту про порушення є правомірним.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка добросовісно здійснювала міри з метою підключення своєї нової квартири до електричної мережі, включаючи сплату покладеного на неї штрафу у розмірі 13 955.22 грн за самовільне підключення, джерело походження якого відповідачці невідоме, не може бути взято до уваги, оскільки саме по собі твердження не спростовує наданих позивачем письмових доказів про факт порушення ПРРЕЕ.

Аргументи скарги щодо неможливості фактичного споживання відповідачкою електричної енергії у визначеному об`ємі та вартості є неприйнятними, оскільки такі розрахунки зроблені на підставі відповідної формули, зазначеної у наданому розрахунку позивача та з посилання на ПРЕЕ з урахуванням кваліфікації порушення. Проте відповідачка не заперечувала проти такого розрахунку ні на засіданні комісії з розгляду акту про порушення, ні в суді першої інстанції, а також не надавала відповідних доказів на спростування таких нарахувань.

Також є безпідставним твердження в апеляційній скарзі про ненадання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідачки у несанкціонованому втручанні в роботу приладу обліку електричної енергії з метою використання необлікованої електричної енергії, оскільки таке порушення ПРРЕЕ в акті № L 1319 від 12 грудня 2023 року не зазначено.

Посилання в апеляційній скарзі на неналежне надання правової допомоги представником відповідачки адвокатом Семененком В.Б., в суді першої інстанції немає правового значення, оскільки саме відповідачка визначає особу свого представника та має право відмовитися від нього у будь-який час.

Отже доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

23 червня 2025 року через засоби електронного зв`язку на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця ОСОБА_2 , надійшло клопотання про про долучення доказів, а саме, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Розглянувши зазначені документи апеляційний суд дійшов висновку, що заявлене ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця Ротар А.Л., клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 3 статі 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини 2 статті 356, частин 1-3 статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини 1 статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15 зазначено, що: «відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

Між тим судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не обґрунтувала наявність виняткового випадку неподання зазначених доказів у встановлений строк, як і не довела неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

Водночас, відповідно до норм ЦПК України свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання про долучення доказів задоволенню не підлягає.

Відповідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції при вирішенні спору належним чином з`ясував характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, перевірив предмет та підстави поданого позову, дослідив зібрані у справі доказів, встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог АТ «Миколаївобленерго».

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повне судове рішення складено 24 червня 2025 року.