Справа № 286/1480/25
УХВАЛА

12 червня 2025 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про визнання права на спадкове майно , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Овруцької міської ради та просив встановити факт прийняття спадщини його батьком ОСОБА_2 після смерті його матері ОСОБА_3 , а також визнати за ним право на земельну ділянку (пай) площею 1,91 га, визначене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0137048 від 19.11.1997, після смерті баби ОСОБА_3 ..

Вирішуючи питання відкриття провадження по справі, було встановлено, що вказана позовна заява не відповідалв вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, згідно вимог ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити серед інших відомостей і зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

В своїй позовній заяві позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 . Вона мала у власності земельну ділянку (пай) розміром 1,91 га, яка знаходиться на території Норинської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Її право підтверджувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0137048, виданим 19.11.1997, тобто після смерті спадкодавця. Спадкоємцем після смерті баби був її син, а його, позивача, батько ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті матері, так як мав на руках оригінал сертифікату на земельну частку (пай).

Оформити право власності на зазначену земельну частку (пай) він не може, так як правовстановлюючий документ на неї виданий після смерті спадкодавця. Крім того, не доведено факту прийняття спадщини його батьком ОСОБА_2 після смерті його матері, а його, позивача, баби ОСОБА_3 ..

При цьому, позовна заява не містила взагалі обгрунтування обставин щодо набуття права власності померлою спадкодавцем на спірну земельну частку (пай) за життя та посилання на докази цих обставин (зокрема, наприклад докази, що ОСОБА_3 при житті була членом КСП «Норинь» Норинської сільської ради Овруцького району Житомирської області; включена до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю, а також одержання КСП «Норинь» Норинської сільської ради Овруцького району Житомирської області вказаного акту).

Не зазначено було в позовній заяві взагалі і доказів, які б підтверджували факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті його матері ОСОБА_3 .

За таких обставин ухвалою судді Овруцького районного суду від 09.05.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Дану ухвалу позивачем отримано 20.05.2025, що підтверджується поштовим повідомленням.

На протязі десяти днів з дня вручення ухвали, з урахуванням часу на пересилку, позивачем недоліки не усунуто, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачеві з роз`ясненням права повторного звернення із заявою до суду при усуненні вказаних недоліків.

Керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про визнання права на спадкове майно повернути позивачеві, роз`яснивши право повторного звернення із позовною заявою до суду при усуненні вказаних недоліків.

На ухвалу суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ : А. Л. Гришковець