Номер провадження: 22-ц/813/4430/25
Справа № 502/1344/24
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27 грудня 2024 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування поданого позову вказано, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 24.01.2021 року по справі № 502/1046/16-ц, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 06.05.2016 року і до досягнення дитиною віку повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс. У зв`язку з зростанням економічної кризи в державі матеріальне становище змінилося, ріст цін спонукає до необхідності витрачати на утримання дитини значні кошти на оздоровлення, відповідне харчування, шкільне приладдя, одяг, взуття, заняття в гуртках. Сума, яку перераховує відповідач для дитини недостатня, тому дитина потребує більшої уваги з боку матеріального забезпечення батька. У доньки з`явилися скарги на головний біль. Доводиться постійно здавати аналізи та проходити обстеження. МРТ-обстеження головного мозку показали, що є проблеми, які потребують подальшого обстеження, лікування та постійного спостереження спеціалістів за станом здоров`я дитини. Дитина підросла, тому значно виросли витрати на одяг, продукти харчування та школу. Донька добре навчається, але для підготовки до вступу в ВНЗ вона відвідує репетиторів з основних предметів, необхідних для здачі ЗНО та профілюючих предметів. Розмір отримуваних аліментів не перекриває навіть і половини витрат пов`язаних з утриманням дитини.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

- змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області справа № 502/1046/16-ц від 24.01.2021 року, шляхом встановлення їх в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 27 грудня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) способу стягнення аліментів відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що позивачка, наполягаючи на наявності підстав для зміни розміру аліментів, їх збільшення шляхом зміни способу стягнення, належних та допустимих доказів їх існування не надала.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить його скасувати, та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, щодо зміни способу стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до Кілійського районного суду і до досягнення дитиною повноліття.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, вмотивована тим, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, яке було прийняте ще до початку військової агресії росії проти України, розмір витрат на утримання дитини значно зріс, у зв`язку з війною, зростанням економічної кризи та цін в державі матеріальне становище змінилося.

Апелянт наголошує, що на даний момент у відповідача змінилось матеріальне становище та обсяг доходів, він є військовослужбовцем Збройних Сил України, отримує систематичний дохід та має можливість допомагати матеріально дитині у розмірі, більшому ніж він сплачує щомісячно, але добровільно сплачувати більшу суму не бажає. На думку Апелянта, відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі не менше як 1/4 з його щомісячного доходу, з урахуванням усіх видів доплат, надбавок та премій. Крім того, відповідач є молодою, забезпеченою людиною та має виконувати свій батьківський обов`язок щодо своєї дитини.

Підсумовуючи викладене в апеляційній скарзі зазначено, що підставами для задоволення позову про зміну способу стягнення аліментів, є те, що після призначення рішенням Кілійського районного суду, від 24.01.2019 року аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку пройшло п`ять років, а аліменти та і залишилися в сумі 1500 грн. Погіршення життя через воєнні дії та ріст цін спонукає до необхідності витрачати на утримання дитини значні кошти на оздоровлення, відповідне харчування, шкільне приладдя, одяг, взуття, заняття в гуртках. Сума, яку перераховує відповідач для дитини недостатня, тому дитина потребує більшої уваги з боку матеріального забезпечення батька. Також, наголошується, що у доньки з`явилися скарги на головний біль, доводиться постійно здавати аналізи та проходити обстеження. МРТ-обстеження головного мозку показали, що є проблеми, які потребують подальшого обстеження, лікування та постійного спостереження спеціалістів за станом здоров`я дитини. Акцентується увага на тому, що розмір отримуваних аліментів не перекриває навіть малої частки витрат пов`язаних з утриманням дитини, а Апелянт не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини. Суд першої інстанції не надав належної оцінки поясненням та наданим доказам Апелянта, а навпаки безмотивовано надав перевагу доводам відповідача, крім того, доказів того, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі, останнім не надано.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 подав на неї відзив, в якому зазначено, що оскаржуване судове рішення в повній мірі відповідає вимогам Закону та практиці його застосування, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивачки. Також, звертається увага на те, що апелянт до суду першої інстанції не надав жодних належних доказів того, що дохід відповідача значно зріс з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів.

Крім того, у відзиві наголошується, що апелянт жодного разу не зверталася до відповідача з приводу сплати більшого розміру аліментів на утримання їх спільної доньки, а відповідач ніколи не відмовлявся виконувати свій батьківський обов`язок, що стосується утримання спільної дитини сторін. На думку відповідача, заявлена вимога, щодо зміни способу стягнення аліментів ставить за мету їх завуальоване збільшення без жодної правової підстави, адже ОСОБА_1 вже зверталась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, де доводи позову були аналогічні з доводами позовної заяви у даній справі, і їй було відмовлено.

Також, ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 всі понесені судові витрати.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Підтвердження про належне повідомлення відповідача ОСОБА_2 свідчить довідка про доставку електронного документу, а саме судової повістки на 05.06.2025 року 15:30 год. до його особистого електронного кабінету, про належне повідомлення позивачки ОСОБА_1 свідчить, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме судової повістки на 05.06.2025 року 15:30 год., за ідентифікатором поштового відділення 130.

29.05.2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує у повному обсязі.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01.02.2008 року Виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 07 від 01.02.2008 року.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 24.02.2021 року по справі № 502/1809/18, позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований 01.02.2008 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 6 від 01.02.2008 року.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 24.01.2019 року по справі № 502/1046/16-ц, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 06.05.2016 року і до досягнення дитиною віку повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір в сумі 551 гривню 20 копійок, який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до Висновку діагностичного центру «Юж Укрмедтех» від 25.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , 2008 року народження на підставі дослідження має поодиноке вогнище на рівні базальних гангліїв ліворуч, можливо, резидуального характеру.

Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку від 05.08.2018 року вбачається, що заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_6 » прийнято рішення про відмову у перетинанні Державного кордону на виїзд з України громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки за вих. № 74 від 12.08.2024 року, виданої Кілійським відділом державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що на примусовому виконанні у Кілійському відділі ДВС ПМУЮ (м. Одеса) з 20.03.2019 року перебуває виконавчий лист № 502/1046/16-ц від 04.03.2019 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також встановлено, що аліменти сплачуються щомісячно, боргу по аліментам станом на 01.08.2024 року, немає.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 02.04.2024 року по справі № 502/30/24, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовлено.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, які фактично є вимогами про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони у справі є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 24.01.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 06.05.2016 року і до досягнення дитиною віку повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подаючи позов про зміну способу стягнення присуджених аліментів, позивачка заявляла вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до виповнення повноліття дитини.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При вирішенні вимог щодо розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 174, частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування у позовній заяві, а в силу вимог частини другої статті 83 ЦПК України позивач подає докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами першою, другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, відповідно до вимог статті 12, 76, 77, 81 ЦПК України, не надала суду доказів погіршення свого матеріального стану, доказів погіршення стану здоров`я дитини, як і доказів значного покращення матеріального стану відповідача, що є підставою для збільшення розміру аліментів, хоча це є її процесуальним обов`язком.

Колегія суддів наголошує, що у спорі про збільшення розміру аліментів, згідно вимог ст. 192 СК України, підлягає доведенню саме позивачем зміна сімейного та матеріального стану платника аліментів у кращу сторону, що дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, але позивачем таких доказів не було надано.

Із клопотаннями про витребування доказів, які вона самостійно позбавлена можливості подати, до суду першої інстанції не зверталася.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не надала належних доказів покращення матеріального стану відповідача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

Доводи позивачки про факт наявності додаткових витрат та інфляції не є підставою для задоволення вимог про зміну способу стягнення аліментів, оскільки сам по собі факт наявності цих підстав не може бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог, а є підставою для проведення індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, у порядку, передбаченому чинним законодавством, а посилання на зміни у матеріальному стані відповідача та збільшення його заробітної плати не підтверджені належними доказами у даній справі.

Наданий позивачкою висновок МРТ- обстеження не може слугувати достатнім доказом підтвердження погіршення стану здоров`я дитини.

Наведені доводи в апеляційній скарзі, фактично за своїм змістом є доводами позовної заяви, яким в оскаржуваному рішенні надано належну правову оцінку, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі доводи, які не спростовують висновків суду першої інстанції та не дає підстав вважати, що районним судом порушено норми процесуального права та неправильно застосованні норми матеріального права, про що зазначає у апеляційній скарзі позивачка.

Доводи апеляційної скарги по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, які не були встановлені судом.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Крім того, колегія суддів, враховує те, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 02.04.2024 року по справі № 502/30/24, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовлено.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України).

Вимога відповідача про стягнення понесених судових витрат, не підлягає розгляду, оскільки відповідачем не долучено та під час апеляційного перегляду не подано підтверджуючих доказів витрат або попереднього (орієнтовного) розрахунку сум таких витрат.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, покладаються на неї і перерозподілу судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13.06.2025 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький