Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2510/25
Провадження №: 6/332/79/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» (стягувач), ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець Котула Артем Михайлович, про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (надалі ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») 19 травня 2025 року звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником.

У заяві ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» зазначило, що на виконанні приватного виконавця Котули А.М. перебуває виконавче провадження № 67060362, відкрите на підставі виконавчого напису № 27737, вчиненого 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив».

За договором факторингу від 03.04.2025 № 572/ФК-25 ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» відступило право вимоги до боржника ОСОБА_1 товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». У зв`язку з цим заявник просить замінити вибулого стягувача ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» як правонаступника у виконавчому провадженні № 67060362.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Неявка сторін та інших осіб згідно з ч. 2 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинений виконавчий напис № 27737 про стягнення ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , заборгованості за кредитним договором від 16.03.2020 № UP9492550 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» у загальному розмірі 18 889,00 грн (а.с. 20).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 07.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67060362 з примусового виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 19).

Між ТОВ «ФК "Укрфінстандарт" (Фактор) та ТОВ "Юридична компанія "Дія-Актив" (Клієнт) 03 квітня 2025 року було укладено договір факторингу № 572/ФК-25 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Юридична компанія "Дія-Актив" зобов`язується відступити ТОВ «ФК "Укрфінстандарт" права вимоги, зазначені у Реєстрі прав вимоги, а ТОВ «ФК "Укрфінстандарт" зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ "Юридична компанія "Дія-Актив" суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (а.с. 9-14).

Відповідно до п. 4.1. договору право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі, наведеній у Додатку № 1 до цього договору, але тільки за умови повної оплати Фактором суми грошових коштів фінансування Клієнту, передбаченої розділом 3 договору.

За приписами п. 3.1.2. договору визначено, що фінансування належна до сплати Клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному Реєстрі прав вимог, сплачується Фактором одним платежем негайно, але не пізніше наступного банківського дня з моменту підписання сторонами такого Реєстру прав вимог.

Слід зазначити, що пунктом 11 договору факторингу від 03.04.2025 № 572/ФК-25 встановлений перелік додатків до вказаного договору, серед яких вказаний додаток № 1, що визначає форму Реєстру прав вимоги.

Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу Реєстр прав вимог має містити пункт 2, у якому повинна бути зазначена сума фінансування, тобто сума, належна до сплати Клієнту за цим Реєстром прав вимоги.

Надана заявником платіжна інструкція від 03.04.2025 № 3261 свідчить про сплату заявником ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» на користь ТОВ «Юридична компанія « Дія-Актив» суми у розмірі 292 884,49 грн (а.с. 15).

Однак, оскільки заявником не наданий Реєстр прав вимоги із зазначенням належної до сплати суми фінансування, тому суд позбавлений можливості перевірити виконання умов договору факторингу в частині повної оплати Фактором суми грошових коштів фінансування Клієнту.

Згідно з витягом з Додатку до договору факторингу від 03.04.2025 № 572/ФК-25 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 16.03.20209 становить 1 364,55 грн.

Причому виконавче провадження № 67060362 відкрито приватним виконавцем з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення суми заборгованості у розмірі 18 889,00 гривень.

З автоматизованої системи виконавчого провадження судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. 14.05.2025 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 67060362 у зв`язку із стягненням у повному обсязі суми боргу за виконавчим провадженням, витрат виконавчого провадження та суми основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон про виконавче провадження) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону про виконавче провадження).

Стаття 41 цього Закону регулює питання відновлення виконавчого провадження, відповідно до неї у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20), від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 11-39гс20), від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22), постановах Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 753/4490/20 (провадження № 61-503св21), від 31 січня 2024 року у справі № 346/5515/22 (провадження № 61-15115св23), від 17 січня 2024 року у справі № 761/15979/13-ц (провадження № 61-13540св23), від 29 листопада 2023 року у справі № 2-213/10-ц (провадження № 61-13160св22), від 08 листопада 2023 року у справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) та інших.

У постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22) Велика Палата Верховного Суду з урахуванням таких висновків погодилася із заміною судами сторони у відкритому виконавчому провадженні.

У постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 520/17203/13 (провадження № 61-4475св22) сформульовано правовий висновок про те, що не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Оскільки на дату звернення ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження № 67060362 з примусового виконання виконавчого напису № 27737, вчиненого 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., вказане виконавче провадження закінчено, а заявник не навів аргументів щодо необхідності його відновлення, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 260, 353, 354, 442 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» (стягувач), ОСОБА_1 (боржник), приватний виконавець Котула Артем Михайлович, про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни стягувача його правонаступником відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя У. В. Блажко