1Справа № 335/7798/23 6/335/64/2025
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Каліновської Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 22.01.2025 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства « Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,
ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду від 22.01.2025 року у справі № 335/7798/23 Акціонерного товариства « Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.
У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити.
У судове засідання представник АТ « Універсал Банк» не з`явився, причину неявки суду не повідомив.
Суд, заслухавши пояснення заявника, розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення суду та додані до неї докази, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до положень статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.
Згідно з частиною 2 статті 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.
Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.
Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.
Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення.
Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення усієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2025 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25.09.2020 року у розмірі 82 421 гривні 94 копійки станом на 14.06.2023 року та судовий збір в розмірі 2 684,00 гривні.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 30.04.2025 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2025 року залишено без змін.
Суд вважає, що розстрочка виконання рішення стане стимулом для добровільного виконання боржником своїх зобов`язань та забезпечить задоволення вимог кредитора, що відповідає завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями.
Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявник не намагається уникнути виконання рішення суду, а навпаки виконати його.
Приймаючи до уваги викладене в заяві про розстрочку виконання рішення суду, зважаючи ті обставини, на які посилається заявник, а саме що він з грудня 2022 року не отримує доходу, був внутрішньо-переміщеною особою, має малолітню дитину, дружина з жовтня 2023 року звільнена з роботи, та станом на сьогоднішній день не він, не дитина не мають статус ВПО, стан його здоров`я, заборгованість за комунальні послуги, що ускладнює виконання ним рішення суду, зважаючи також на те, що останній має намір виконати та сплатити заборгованість, в заяві зазначені обставини, підтверджуються поданими ним письмовими доказами, тому, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення.
Щодо запропонованого відповідачем строку та розміру розстрочення виконання рішення суду, суд не погоджується з таким, та вважає за необхідне розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2025 року, з урахуванням сплаченої суми заборгованості на 8 місяців, після набрання ухвалою суду законної сили зі сплатою щомісячно впродовж семи місяців по 7677 гривень 74 копійок та в восьмому місяці 7677 гривень 76 копійок.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.258 -261,353,354,435 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 22.01.2025 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства « Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Розстрочити виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2025 року по цивільній справі №335/7798/23 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором з урахуванням сплаченої суми заборгованості строком на 8 (вісім) місяців після набрання ухвалою законної сили зі сплатою щомісячно впродовж семи місяців по 7677 гривень 74 копійок та в восьмому місяці 7677 гривень 76 копійок.
В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 28.05.2025 року.

Суддя А.В.Воробйов