ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/326/25 Справа № 199/7500/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
25 червня 2025 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В.,
суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коляда Валерія Валеріївна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі номер 199/7500/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про передання дитини для проживання з батьком,
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про передання дитини для проживання з батьком, - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати повністю рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2024 року без змін.

05 травня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коляда В.В., про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу

У заяві ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коляда В.В., просить стягнути з ОСОБА_2 на користь свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн.

В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коляда В.В., надала до суду ордер на підтвердження повноважень адвоката Коляда В.В. в суді апеляційної інстанції, договір №02-10/01 про надання правничої (правової) допомоги від 02.10.2023 року; додаткова угода від 18.09.2024 року №01 до договору №02-10/01 про надання правничої (правової) допомоги від 02.10.2023 року; акт №02 приймання-передачі наданих послуг від 01.05.2025 року до договору №02-10/01 про надання правничої (правової) допомоги; квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №51 про сплату гонорару у розмірі 30000,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом необхідних для надання правової допомоги в апеляційній інстанції по судовій справі 199/7500/23 та докази відправлення заяви іншим учасникам справи.

Від ОСОБА_2 надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому позивач просив зменшити витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 2500,00 грн.

Вважає наведений відповідачем розмір судових витрат є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Апелянту не надано ні розрахунку, ні акту приймання-передачі наданих послуг, з чого б вбачалося за що саме сплачуються кошти, оскільки договір №02-10/01 укладений 02.10.2023 року. А з урахуванням того, що на момент судових дебатів таких актів та розрахунків не було надано, через що апелянт не мав можливість надати відповідні заперечення, а суд не мав можливість їх дослідити, вважаю що в частині компенсації витрат на професійну правничу допомогу має бути відмовлено.

Крім того, сам відзив по суті є додатковими поясненнями у справі які відповідачка надавала в суді першої інстанції та які були виготовлені до ухвалення оскаржуваного рішення в суді апеляційної інстанції та не потребували значного обсягу часу та складності безпосередньо на етапі апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Коляда В.В. доводи заяви підтримала, просила заяву задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 , треті особи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 48, 49, 50, 51).

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути подану заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутністю нез`явившихся осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на

репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року (справа №756/2114/17) зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

З матеріалів справи вбачається, 02.10.2023 року між Адвокатським об`єднанням «Біднягін і партнери» та ОСОБА_1 укладено договір №02-10/01 про надання правничої (правової) допомоги.

За умовами п. 7.1. договору за надання правової допомоги згідно з даним договором клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар згідно з актами наданих послуг. За згодою сторін розмір гонорару, вони, в тому числі, можуть визначити додатковою угодою до цього договору.

18.09.2024 року між АО «Біднягін і партнери» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №01 до договору №02-10/01 про надання правничої (правової) допомоги від 02.10.2023 року, якою сторони визначили, що при наданні правової допомоги із захисту законних прав та інтересів клієнта пов`язаних із представництвом прав та інтересів клієнта в апеляційній інстанції під час перегляду справи №199/7500/23 та судового рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2024 року, справа №199/7500/23 узгодили розмір гонорару за цією додатковою угодою №01 у розмірі 30000,00 грн за супровід та представництво в суді апеляційній інстанції.

01.05.2025 року АО «Біднягін і партнери» та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до якого було надано наступні послуги:

1. ознайомлення та правовий аналіз апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2024 року по справі №199/7500/23 (витрачено 2 години);

2. підготовка, складення, направлення учасникам справи та до Дніпровського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2024 року по справі №199/7500/23 (витрачено 24 години);

3. Здійснено участь у судових засіданнях в призначені дати до розгляду Дніпровським апеляційним судом: 11.12.2024 року, 26.03.2025 року, 30.04.2025 року (витрачено часу відповідно до журналу судового засідання).

Аналогічні відомості щодо здійснених робіт відображені у детальному описі робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом необхідних для надання правової допомоги по судовій справі 199/7500/23 з наведенням їх вартості у розмірі 30000,00 грн.

Вказані послуги оплачені, що підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №51.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат апеляційний суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи (яка, на думку колегії суддів, не є занадто складною, апеляційний суд вважає, що вимоги заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають частковому задоволенню та є обґрунтованими у розмірі 10000,00 грн. Такий розмір буде об`єктивним та справедливим.

Керуючись статтями 270, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коляда Валерія Валеріївна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 10000,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: