Номер провадження 2-др/754/60/25
Справа №754/4900/24
РІШЕННЯ

(додаткове)

Іменем України

10 червня 2025 року cуддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву представника відповідачки - адвоката Масехи Б.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою - договором №002/10573227-SP від 22.06.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Заявою - договором №002/10573227-SP від 22.06.2021 року в розмірі 112 888,62 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) становить 49 853,52 грн.; 63 035,10 грн. - заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.06.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було укладено Заяву - договір №002/10573227-SP про приєднання до публічної пропозиції позивача на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки в межах проекту «Sportbank», відповідачка акцептувала публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на вебсайті, на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і приєднався до умов договору. Відповідач підтвердила, що ознайомлена зі змістом підписаної нею заяви-договору, договору з усіма додатками до нього та повністю з ними згодна.

Відповідачці було надано послугу Кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування у розмірі 50 000, 00 грн., строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією, проценти за користування кредитом - 0,01% річних. Цільове призначення кредиту - споживчі потреби. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів не виконав, внаслідок чого станом на 08.03.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 112888,62 грн., яку позивач разом із судовими витратами просить стягнути з відповідачки.

Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 08.04.2024 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

27.06.2024 у справі було ухвалено заочне рішення судом, відповідно до якого було задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 .

14.02.2025 ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Масехи Б.О. звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою - договором №002/10573227-SP від 22.06.2021 року.

Ухвалою судді від 17.02.2025 було прийнято заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року та призначено судове засідання.

Згідно ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 27.02.2025 заяву представника відповідачки - адвоката Масехи Б.О. про перегляд заочного рішення було задоволено та скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою - договором №002/10573227-SP від 22.06.2021 року з визначенням розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідачки - адвокат Масеха Б.О. вказав, що відповідачка позовні вимоги не визнає у повному обсязі та зазначив, що надані позивачем примірники документів не містять підписів відповідачки, а відтак не підтверджують факт її ознайомлення з викладеним у них змістом на час укладення кредитного договору та не свідчать про її безумовну згоду з його умовами. Відповідачка не згодна з твердженням позивача, що Публічна пропозиція (оферта) АТ "Таскомбанк" та Тарифи є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що вона мала на увазі саме ці умови підписуючи заяви від 22.06.2021. Крім того, вказані документи на час отримання відповідачкою кредитних коштів, загалом не містили умови, щодо сплати процентів за їх користування, а відтак, враховуючи суперечливі докази, надані стороною позивача, просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

20.05.2025 року у справі було ухвалено рішення, відповідно до якого було частково задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 .

30.05.2025 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідачки - адвоката Масехи Б.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою - договором №002/10573227-SP від 22.06.2021 року.

06.06.2025 року на адресу суду надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення подані представником позивача АТ «ТАСКОМБАНК», відповідно до яких сторона позивача категорично заперечувала проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення оскільки визначений стороною та адвокатом відповідача розмір судових витрат є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зваживши доводи заяви, запереченнями на заяву, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За результатом розгляду судом цивільної справи № 754/4900/24 20.05.2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою - договором №002/10573227-SP від 22.06.2021 року задоволено частково.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Вирішуючи питання про стягнення з позивачки на користь відповідача витрат на правову допомогу, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з вимогами п.3 ч.2 ст.141 ЦПУ України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У Постанові ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зроблено висновок, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Постанова ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, містить висновок, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правової допомоги представником відповідача надано суду копію Договору про надання правової допомоги №24/01/2025 від 24.01.2025 року, копію Додаткової угоди № 1 від 24.01.2025 року до Договору про надання правової допомоги №24/01/2025 від 24.01.2025 року, копію Акту виконаних робіт № 1 від 11.03.2025 року за Договором про надання правової допомоги №24/01/2025 від 24.01.2025 року.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи та розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, з урахуванням тієї обставини, що розгляд справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги було задоволено частково, приймаючи заперечення сторони позивача щодо явно завищеного розміру та використаного часу на надання таких послуг, суд вважає, що розмір витрат, визначений представником відповідача що відображений в наданих Актах, є явно завищеним, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивачки витрат, понесених на правову допомогу відповідачем у загальному розмірі 11 925, 90 грн., що відповідатиме критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення не становитиме надмірний тягар для іншої сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст. 59 Конституції України, ст.ст.2, 12, 15, 76-79, 81, 85, 89, 133, 137, 141, 270, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Масехи Б.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою - договором №002/10573227-SP від 22.06.2021 року - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 925, 90 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Дані позивача: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , місцезнаходження: м. Київ вул. С. Петлюри, 30.

Дані відповідачки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 10.06.2025.

Суддя: Т.А.Зотько