ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/498/25
провадження № 2-о/691/43/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Мліївської сільської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мліїв Черкаського району Черкаської області, однією сім`єю в період часу не менш як 5 років, починаючи з червня 2013 до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримали та пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був чоловіком заявниці. Спільно вони прожили 41 рік. Одного разу вони розривали шлюбні стосунки, однак у 1996 році знову зареєструвала шлюб. 8 років тому вона повторно подала заяву на розлучення, оскільки хотіла вплинути на свого чоловіка, так як він ображав її після вживання алкогольних напоїв. Після розірвання шлюбу вони продовжували спільно проживати у належному заявниці будинку, який спільно придбали за час перебування у шлюбі. У них троє спільних дорослих дітей та 12 онуків, які проживають за кордоном. Після розлучення вони спільно проживали як чоловік та дружина, спільно займалися веденням господарства, на початку війни разом вирішили піти служити добровольцями, але за віком їх не взяли. Також покійний чоловік свого часу оформляв кредитні договори, оскільки позивачеві потрібні були кошти на лікування, але вона офіційно не працювала, тому могла виступити лише поручителем Після смерті чоловіка вона здійснила його поховання, поставила пам`ятник та погасила всі кредитні заборгованості. Встановлення факту спільного проживання їй необхідно для оформлення спадкових прав на спільно придбану ними земельну ділянку, яка була оформлена на покійного чоловіка.

Представник Мліївської сільської ради у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, щодо прийнятого рішення поклався на розсуд суду.

Суд заслухавши заявника та її представника, свідків, врахувавши думку заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мліїв Черкаського району Черкаської області помер ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 11.07.2022.

Нині покійний ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.06.1996 по 26.06.2013, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.06.1996 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 04.05.2023.

За довідками ВК Мліївської сільської ради № 287 від 17.02.2025 та № 05 від 19.01.2023, ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 . На час смерті з ним постійно проживала ОСОБА_1 , яка здійснила його поховання за власні кошти. Інші спадкоємці з ними не проживали.

За час перебування у шлюбі із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 придбала житловий будинок по АДРЕСА_1 , відповідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 31.08.2005, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8501452 від 30.09.2005, витягу з Державного реєстру правочинів № 1417015 від 31.08.2005.

Крім того, за час перебування у шлюбі, нині покійний ОСОБА_2 придбав у власність земельну ділянку, площею 0,5988 га, що по АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:001:1504, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 640613, виданого 01.05.2007, договору купівлі-продажі земельної ділянки від 31.08.2005, витягу з державного реєстру правочинів № 1417365 від 31.08.2005.

Також за життя, нині покійному ОСОБА_2 належала земельну ділянка, площею 1,82 га, у межах Мліївської сільської ради Черкаського (Городищенського) району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:1622, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 138869.

За довідкою КС «Кредит-Союз» від 24.04.2024 № 50, ОСОБА_1 виступала поручителем по кредитах члена кредитної спілки ОСОБА_2 , а саме: № Го-0621 від 15.12.2021, сума - 7000 грн., мета - ремонт будинку, № Го-0262 від 22.06.2020, сума - 4000 грн., мета - лікування, № Го-0733 від 04.10.2013, сума - 5000 грн., мета - лікування.

Після смерті позичальника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 сплатила залишок кредиту в сумі 2786,70 грн. Прентензій до поручителя кредитна спілка не має.

ОСОБА_1 з метою прийняття спадщини після покійного ОСОБА_2 , звернулася до державного нотаріуса з відповідною заявою.

Однак постановою від 14.03.2025, державним нотаріусом Городищеської державної нотаріальної контори Бідною М.О., їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Допитана судом свідок ОСОБА_4 повідомила, що заявниця є її невісткою та дружиною її покійного брата ОСОБА_5 . ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вперше уклали шлюб у 1982 році, через кілька років вони розірвали шлюб, але потім знову його уклали. Про те, що вони вдруге розірвали шлюб у 2013 році вона дізналася лише після смерті брата, оскільки увесь час вони продовжували спільно проживати та вести спільне господарство. У них троє дорослих спільних дітей, які проживають за кордоном. Свідок спілкувалася з сім`єю брата, вони проживають у одному селі, зустрічалися близько одного разу на місяць. Свідку відомо, що брат любив випити, але чи ображав він заявницю, свідку не відомо. Також у 2018 році мати свідка та нині покійного ОСОБА_2 перебувала у лікарні після оперативного втручання і ОСОБА_1 також здійснювала за нею догляд. Свідок частіше спілкувалася із заявницею, оскільки її брат постійно був на роботі.

Допитана судом свідок ОСОБА_6 повідомила, що вона є сусідкою заявниці та їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали по сусідству близько 20 років. У них було троє спільних дітей. Жили вони нормально, вели спільно господарство, разом їздили в гості до своїх дітей, до дня його смерті вони були разом. У останній день свого життя ОСОБА_2 поїхав на рибалку, сказав, що хоче зробити сюрприз ОСОБА_1 , а саме наловити риби на її день народження, але втопився. Також свідку не відомо, що вони були розлучені, вони завжди проживали разом. Вона знає, що ОСОБА_2 по вихідним дням міг вживати алкогольні напої, чула як він міг підвищувати вдома голос, але, щоб він бив ОСОБА_1 свідок не бачила і не чула.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що і є ознаками сім`ї.

Згідно з п. 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20).

Із матеріалів справи вбачається, що заявник не може оформити спадкові права, оскільки на час смерті ОСОБА_2 вона не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі.

З огляду на вище викладене, вислухавши заявника, свідків, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 однією сім`єю, а тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. 4, 12 - 13, 81, 258, 259, 263 - 265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мліїв Черкаського району Черкаської області, в період часу не менш як 5 років, починаючи з червня 2013 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, через суд першої інстанції, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Подорога