Справа №345/2788/25
Провадження № 2/345/1333/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 року м.Калуш

Калуськийміськрайонний суд Івано-Франківськоїобласті в складі:

головуючоїсудді Кардаш О.І.

секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про право на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романів О.П. звернулася з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, площею 0,30 га, місце розташування: урочище «Середній лан» села Завадка Калуського району Івано-Франківської області.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Завадка Калуського району Івано-Франківської області, останнє місце проживання якої було АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, спадкоємцем якого є ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_2 склала та посвідчила заповіт та на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право заповідає ОСОБА_3 . Цей заповіт посвідчено секретарем Завадківської сільської ради Мигович Т.А. та зареєстровано у реєстрі за номером 4. Однак, згідно заяви від 01.08.2917 року, зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 195, спадкова справа №119/2017, ОСОБА_3 відмовляється від прийняття спадщини по заповіту та по закону після померлої ОСОБА_2 , не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно було видано на онука спадкодавця ОСОБА_1 .

27 січня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Підгір`я» розміром 33,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після смерті його бабусі ОСОБА_2 .

31.01.2025 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесюком П.В. відмовлено спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Підгір`я» розміром 33,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у зв`язку з тим, що поданий сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ІФ №008191, виданий Калуською РДА 02.04.1999 р. на ім`я « ОСОБА_4 », що не відповідає імені спадкодавця « ОСОБА_2 ».

У зв`язку із цим, зараз позивач не має можливості у позасудовому порядку оформити спадкові права на спірну земельну ділянку, що й стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача адвокат Романів О.П. в підготовче судове засідання надала заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити у повному обсязі (а.с.47).

Представник відповідача сільський голова Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області Маліборський М.Б. подав суду заяву, у відповідності до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.43-44).

Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалюєрішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 (а.с. 12).

У відповідності до заповіту посвідченого 09.02.2001 року на випадок своєї смерті ОСОБА_2 зробила таке розпорядження: усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право заповідає ОСОБА_3 (а.с.14).

У відповідності до заяви від 01.08.2017 року, зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 195, спадкова справа №119/2017, ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини по заповіту та по закону після померлої ОСОБА_2 , не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно було видано на онука спадкодавця ОСОБА_1 (а.с.11).

Так, 27 січня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Підгір`я» розміром 33,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після смерті його бабусі ОСОБА_2 .

31.01.2025 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесюком П.В. відмовлено спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Підгір`я» розміром 33,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у зв`язку з тим, що поданий сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ІФ №008191, виданий Калуською РДА 02.04.1999 р. на ім`я « ОСОБА_4 », що не відповідає імені спадкодавця « ОСОБА_2 » (а.с.10).

Матеріалами справи встановлено, що на за життя ОСОБА_2 була включена у списки громадян, які претендували на земельну частку в селі Завадка Калуського району Івано-Франківської області, що стверджується копією списків пайовичків для видачі державних атів (а.с.23,24).

Так , судом встановлено, що при видачі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ№008191 від 02.04.1999 р. ім`я власника сертифікату вказано « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 » (а.с.18). Однак, як вбачається з сертифікату ОСОБА_2 , їй на підставі розпорядження райдержадміністрації від 06.10.1995 р. №9 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Підгір`я» розміром 33,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 03.05.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №180 (а.с.18).

На частину земельної частки (паю) розміром 0,9743 га на ім`я ОСОБА_2 видано державний акт серія ЯЖ №162718, що підтверджується Списком пайовиків для видачі державних актів. (а.с.23)

26 лютого 2018 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину №1216 на підставі якого зареєстрував право власності на земельну ділянку кадастровим номером :02:004:0200 площею 0,9743 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчать Інформація з державного реєстру речових прав (а.с.28-29).

Згідно довідки Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 21.01.2025р. №19 зазначено про те, що земельна частка (пай) площею 33,92 умовних кадастрових гектарів або 1,28 га згідно сертифікату належала померлій ОСОБА_2 , взамін сертифікату із загальної площі видано державний акт серія №162718 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0200 на ім`я ОСОБА_2 площею 0,9743 га, однак 0,30 га (залишок площі) знаходиться в урочищі «Середній лан» с. Завадка Калуського району Івано-Франківської області (а.с.27).

Також витягом із рішення Завадківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 10.11.2000 року «Про часткове виділення земельної частки (паю) громадянам для ведення товарного виробництва» підтверджується, що ОСОБА_2 виділено земельну частку (пай) загальною площею 0,30 га в урочищі «Середній лан» контур 1104 (а.с.21).

Відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 11.03.2025 року вартість земельної частки (паю) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) становить 29117,66 грн. (двадцять дев`ять тисяч сто сімнадцять гривень 66 копійок) (а.с.35).

Через те, що позивачу не видано свідоцтво про право власності на спадкове майно на вказану частку він не набуває прав власника належного майна.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) площею 0,30 га, яка розташована в Івано-Франківській області, Калуськй район, с.Завадка, урочище «Середній лан», в межах населеного пункту, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни.

Згідно ст. 81 ЗК України, громадяниУкраїнинабувають права власності на земельніділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншимицивільно-правовимиугодами; б) безоплатноїпередачііз земель державної і комунальноївласності; в) приватизаціїземельнихділянок, щобулиранішенаданіїм у користування; г) прийняттяспадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належноїїмземельноїчастки (паю).

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачіземельнихділянок у власністьабонаданняїх у користування.

Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельнихділянок у власністьгромадянпровадиться у разі:

а) приватизаціїземельнихділянок, якіперебувають у користуваннігромадян;

б) одержанняземельнихділяноквнаслідокприватизаціїдержавних і комунальнихсільськогосподарськихпідприємств, установ та організацій;

в) одержанняземельнихділянокіз земель державної і комунальноївласності в межах норм безоплатноїприватизації, визначенихцим Кодексом.

Відповідно до ст. 118 ЗК України, процедура приватизації розпочинається після надання дозволу на розроблення проекту землеустроющодовідведенняземельноїділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном у випадку смерті, а тому спадкуваннявідбувається за заповітом, однак спадкоємець відмовився у встановленому порядку від прийняття спадщини за заповітом в користь позивача, який є спадкоємцем за законом.

Позивач вважається таким, що прийняв спадщину в силу статті 1268 ЦК України після смерті ОСОБА_2 , так як 26 лютого 2018 року державним нотаріусом видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,97 43 га, кадастровий номер: :02:004:0200 (а.с.28-29).

31 січня 2025 року позивачу постановою №28/02-31 нотаріус повідомив позивачу, що видати свідоцтво про право на спадщину на залишок площі розміром 0,30 га не представляється можливим оскільки на дану земельну ділянку відсутній документ, який би підтверджував право власності на дану земельну ділянку та наявні розбіжності в імені спадкодавця (а.с.10).

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщинивходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до позивача перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітомчи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Також, встановлено, що Свідоцтво про право на спадщину №1216 на право власності на земельну ділянку площею 0,9743 га, кадастровий номер: :02:004:0200 видано позивачу як спадкоємцю після смерті ОСОБА_7 , яка була власником Сертифікату від 02.04.1999 року на право приватної власності на землю та урахуванням рішення держадміністрації Калуського району Івано-Франківської області від 06.10.1995, яке було видане на ім`я « ОСОБА_6 » (а.с.22).

Тобто, ОСОБА_2 на момент смерті належало право власності на земельну ділянку: - площею 0,9743 га, кадастровий номер: :02:004:0200, що підтверджено свідоцтвом про право вланості та земельну ділянку, площею 0,30 га, місце розташування: урочище «Середній лан» села Завадка Калуського району Івано-Франківської області, що підтверджується письмовими матеріалами , а саме витягом із рішення Завадківської сільської ради від 10.11.2000 року (а.с.22).

Положеннями ст. 152 ЗК України, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розглядуцивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, протее розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, протее розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`яспадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельнуділянку, а також право постійногокористування та право орендиземельноїділянкивиникаютьіз моменту державноїреєстраціїцих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їхобтяжень».

За життя спадкодавцем ОСОБА_2 розпочато процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,30 га, що підтверджено Сертифікатом.

Однак, спадкодавця ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а Державний акт на право приватної власності на земельнуї ділянку площею 0,30 га, що підтверджено Сертифікатом , вона так і не набула .

У такому випадку така земельна ділянка входять до складу спадщини, а спадкоємець за законом померлої ОСОБА_2 набуває право на завершення приватизації.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Через фактично незавершення процедури приватизації ОСОБА_2 за життя не було отримано державний акт на вказану частину земельної ділянки, а тому за спадкоємцем ОСОБА_1 в порядку захисту спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією спірної земельної ділянки.

Також, суд вважає, що аналіз письмових доказів, які містять в матеріалах справи, свідчать про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ІФ №008191, виданий Калуською РДА 02.04.1999 р. на ім`я « ОСОБА_4 » справді належать « ОСОБА_2 ».

Враховуючи те, що ОСОБА_2 померла до видачі державного акта, до позивача, як його спадкоємця в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації, оскільки право власності на земельну ділянку у ОСОБА_2 не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача.

Враховуючи те, що позивач по справі є спадкоємцем за законом, прийняв частину спадщини, то зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

За таких підстав, суд, переконується в тому, що саме тому позивач має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за ними права власності на цю земельну ділянку.

На підставінаведеного ст. 1220-1223,1268,1269 ЦК України, керуючись ст. 206, 258-259, 263-265 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, площею 0,30 га, місце розташування: урочище «Середній лан» села Завадка Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцятиднів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: