Номер провадження: 22-ц/813/4022/25
Справа № 522/9004/24-Е
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М,,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року у складі судді Павлик І.А.

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.02.2020 серії НОМЕР_1 , виданим Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ (м. Одеса).

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 06.01.2021) та син - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 19.08.2023).

Діти проживають разом із матір`ю та перебувають на повному її утриманні. При цьому відповідач є здоровим та працездатним, за своєю професією є членом екіпажу іноземного судна, де займає посаду капітана. За останньою відомою позивачці інформацією розмір середньої заробітної плати відповідача за останні декілька років становить близько 15000,00 доларів США на місяць. У зв`язку з чим, позивачка вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 доларів США щомісячно, на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття.

Позиція відповідача в суді першої інстанції

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, просив стягнути аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000,00 грн щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття. Зазначає, що наразі між ним та морською компанією «PSV RIVER CONSULTING» 24.06.2024 було укладено консультаційний договір відповідно до якого його щомісячний дохід становить 200 євро. Крім того, він надає матеріальну допомогу батьку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом ІІ групи безстроково та нещодавно переніс важкий інсульт та операцію. До відзиву додано додатки, а саме: копію консультативного договору від 24.06.2024, копії квитанцій на придбання іграшок, відправлення нової пошти, скріншот Приват24 про переведення грошових коштів; копію довідки МСЕК та довідки-пенсійного посвідчення ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, в розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 06.06.2024 до 12.12.2038; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі, в розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 06.06.2024 до 15.08.2041; в решті позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки відповідач за віком є працездатним, має стабільний заробіток, та зважаючи на те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дітей у розмірі по 5000,00 грн на кожну дитину.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2025 виправлено описку, допущену у вступній та резолютивній частинах повного тексту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2024, шляхом правильного зазначення імені дитини « ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 », замість помилково зазначеного « ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 »,

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.12.2024 скасувати, постанови нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач за фахом має морську професію, працездатний, є членом екіпажу іноземного судна, де займає посаду капітана. Зазначає, що в обґрунтування заявлених нею вимог, вона надала до суду першої інстанції копію трудового контракту, укладеного між ОСОБА_6 та компанією RAWABI VALLIANZ OFFSHORE SERVICES CO.LTD від 20.01.2024 терміном на 4 місяці (+- 2 місяці) з заробітною платою у розмірі 500 доларів США за одну робочу добу. Крім того, позивачкою було долучено до матеріалів справи копію договору оренди житла у м. Аліканте (Іспанія) від 01.11.2023, укладеного між ОСОБА_6 та громадянкою ОСОБА_7 строком до 5.01.2024 з можливістю пролонгації. Вартість оренди становить 1700 євро щомісячно. 27.06.2024 ОСОБА_2 було сплачено орендні платежі за вищезгадану квартиру у розмірі 4 500 євро, зокрема, за серпень, вересень та жовтень 2024 року.

Відповідач не заперечує, що з 2022 року знаходиться за межами України, що також підтверджується відповіддю Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Відповідач не заперечує також факт продовження ним у 2024 році строку дії посвідчення особи

моряка (паспорта моряка), дипломів, інших кваліфікаційних документів.

Доводи скарги також мотивовані тим, що судом першої інстанції не враховані відомості про характер та розміри грошових переказів відповідача ОСОБА_2 згідно виписки АТ «ПриватБанк» за період 01.01.2024 - 31.07.2024. Крім цього, починаючи з 07.03.2024 по 28.06.2024 відповідач ОСОБА_2 отримав від REVOLUT 7521,03 євро та 195 доларів США. Саме з метою доведення дійсних джерел отримання грошових коштів, позивачем було подано до суду клопотання про їх витребування, однак ухвалою від 17.10.2024 у задоволення цього клопотання було відмовлено, що є порушенням норм процесуального права.

Позиція відповідача в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року без змін, посилаючись на те, що станом на липень 2024, він не працює на іноземних судах та не займає посаду капітана судна, у зв`язку із тим, що контракти за терміном строку було закінчено та не пролонговано. Разом з тим, зазначає, що між ним та морською компанією «PSV RIVER CONSULTING» 24.06.2024 було укладено консультаційний договір, відповідно до якого його щомісячний дохід становить 200 євро. Звертає увагу суду на те, що суми грошових коштів, які як зазначає ОСОБА_1 , вона витрачає на утримання їх спільних дітей, жодним чином не складають 2000 доларів на кожного з синів. При цьому максимальний розмір аліментів, у відповідності до ч.3 ст. 183 СК України становить десять прожиткових мінімумів на дитину, тобто максимум, що може сплачувати один з батьків на дитину до шести років, станом на 2024 рік становить 25630грн. Наголошує, що він, як батько завжди матеріально забезпечував та буде забезпечувати своїх малолітніх синів, старатися надавати їм усе необхідне.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 15.05.2025 з`явилися: представник ОСОБА_1 адвокат Поплавський Д.П. та представник ОСОБА_2 адвокат Безбабна А.О.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.02.2020 серії НОМЕР_1 , виданим Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ (м. Одеса).

Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 06.01.2021) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 19.08.2023), які станом на час звернення до суду з даним позовом проживають разом з позивачем.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно дост. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістомч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

При цьому суд враховує, що положення ст. 180 СК України зобов`язують обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Мотиви часткового прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на двох дітей у розмірі 2000,00 доларів США на кожну дитину, щомісячно. Обґрунтовуючи їх розмір ОСОБА_1 зазначила, що даний розмір аліментів є достатнім для забезпечення потреб спільних дітей сторін, оскільки у такому віці діти потребують постійного медичного догляду, збалансованого харчування, постійного стороннього догляду з боку дорослих та уваги до їх духовного та інтелектуального розвитку. Більше того, визначений розмір аліментів був сформований на підставі фактичних витрат позивачки на утримання спільних дітей сторін. До того ж, обидві дитини наразі навіть не досягли 5 річного віку, а батько фізично не присутній у житті дітей. До цього варто додати витрати на харчування, придбання одягу, іграшок, оплату навчальних, медичних послуг, тощо. Відтак, починаючи з квітня ОСОБА_1 було витрачено на утримання спільних дітей сторін приблизно 30 429 грн, з яких: 10083,00 грн витрачено на придбання одягу; 2107,00 грн витрачено на придбання засобів особистої гігієни; 6842,00 грн витрачено на придбання іграшок та розвивальних засобів; 1900,00 грн витрачено на оплату медичних послуг; 900 грн витрачено на оплату занять з англійської мови; 8597,00 грн витрачено на придбання продуктів харчування. При цьому, зазначає, що наведені вище суми є лише тими, що підтверджуються відповідним чеками та квитанціями. Фактичні витрати позивачки на утримання спільних дітей сторін є набагато більшими. На підтвердження зазначених витрат позивач надала до суду квитанції та товарні чеки.

Позивач зазначає, що оскільки усі обов`язки по догляду та вихованням за дітьми наразі покладені на матір, остання потребує сторонньої допомоги з боку професійного вихователя. У зв`язку з цим, 10.04.2024 між ОСОБА_1 та «ДОУ ЗНАЙКА» було укладено договір про надання комплексу послуг з перебування дитини. Відповідно до умов цього Договору ОСОБА_1 сплачує суму грошових коштів у розмірі 10 000 грн щомісячно за надані послуги.

Також в обґрунтування доводів своїх вимог, позивачем до позовної заяви було долучено копію трудового контракту, укладеного між ОСОБА_2 та компанією RAWABI VALLIANZ OFFSHORE SERVICES CO.LTD від 20.01.2024 терміном на 4 місяці (+- 2 місяці) з заробітною платою у розмірі 500 доларів США за одну робочу добу та копію договору оренди житла у м. Аліканте (Іспанія) від 01.11.2023, укладеного між ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_7 строком до 15.01.2024 з можливістю пролонгації. Вартість оренди становить 1700 євро щомісячно. 27.06.2024 ОСОБА_2 було сплачено орендні платежі за вищезгадану квартиру у розмірі 4 500 євро, зокрема, за серпень, вересень та жовтень 2024 року.

Оцінивши зазначені докази, суд першої інстанції, із яким погоджується і суд апеляційної інстанції вважає, що дохід відповідача становить більше ніж 200 євро щомісячно, як ним зазначено у відзиві на позовну заяву і на апеляційну скаргу.

Встановлено, що відповідач за фахом має морську професію, працездатний.

При цьому, відповідач не заперечує, що з 2022 року знаходиться за межами України, що також підтверджується і відповіддю Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Відповідач також не спростував факт продовження ним у 2024 році строку дії посвідчення особи моряка (паспорта моряка), дипломів, інших кваліфікаційних документів.

В обґрунтування заявлених вимог, ОСОБА_1 також надала до суду копію трудового контракту, укладеного між ОСОБА_6 та компанією RAWABI VALLIANZ OFFSHORE SERVICES CO.LTD від 20.01.2024 терміном на 4 місяці (+- 2 місяці) з заробітною платою у розмірі 500 доларів США за одну робочу добу та копію договору оренди житла у м. Аліканте (Іспанія) від 01.11.2023, укладеного між ОСОБА_6 та громадянкою ОСОБА_7 строком до 05.01.2024 з можливістю пролонгації. Вартість оренди становить 1700 євро щомісячно. 27.06.2024 ОСОБА_2 було сплачено орендні платежі за вищезгадану квартиру у розмірі 4 500 євро, зокрема, за серпень, вересень та жовтень 2024 року, що не враховано судом першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції також не враховані відомості про характер та розміри грошових переказів відповідача ОСОБА_2 згідно виписки АТ «ПриватБанк» за період 01.01.2024 -31.07.2024.

Так 04.07.2024 відповідач здійснив переказ на ім?я ОСОБА_8 в розмірі 5000 грн, на ім?я ОСОБА_9 3000 грн.; 01.07.2024 - 5 803 грн. на ім?я ФОП ОСОБА_10 ; 05.06.2024 року - 20 000 грн. на ім?я ОСОБА_11 ; 11.05.2024 - 4 000 грн. на ім?я ОСОБА_11 ; 07.05.2024 року - 196 766 грн. переказ зі своєї карти; 02.04.2024 - 78 000 грн. переказ зі своєї карти; січень 2024 року - платежі на загальну суму 457 Євро.

Крім цього, починаючи з 07.03.2024 по 28.06.2024 відповідач ОСОБА_2 отримав від REVOLUT 7521,03 Євро та 195 доларів США.

Зазначеним обставинам справи суд першої інстанції оцінки не надав, належним чином не дослідив подані сторонами докази.

З урахуванням матеріального становища платника аліментів на час розгляду справи, колегія суддів, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, який за обставин даної справи є необхідним для потреб дітей та відповідатиме теперішнім можливостям батька надавати таку допомогу. Колегія суддів вважає, що розмір аліментів у сумі 10000 грн. на кожну дитину буде необхідним та достатнім для забезпечення належного утримання спільних дітей сторін та відповідатиме фінансовим можливостям відповідача.

Такий розмір аліментів узгоджуватиметься з вимогами закону, відповідатиме інтересам дітей, покриватиме частину витрат на дітей і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб малолітніх синів та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено.

Окрім того, з урахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку встановлений судом розмір аліментів є справедливим.

При цьому, саме на батьків покладається забезпечення таких умов малолітнім дітям.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Враховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, не правильно визначив розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим ухвалене рішення підлягає зміні відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 376 ЦПК України, з визначенням збільшеного розміру аліментів у сумі 10000 грн. на кожну дитину, що буде відповідати принципу добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, як вірно зазначено судом, сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення розміру аліментів, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру аліментів.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року змінити в частині розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 10000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 06.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 10000,00 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 06.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В решті рішення залишити в оскарженій частині без змін

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.06.2025

Головуючий

Судді: