Справа № 463/2980/25
Провадження № 2/463/1277/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання Косопуд М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, -

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів та просить суд зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачем будинком, за адресою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 до частини даного будинку та передачі ОСОБА_1 ключів від вхідних дверей.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, позивач ОСОБА_1 зареєстрований та є співвласником, на праві спільної сумісної власності частини будинку за адресою АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є відповідачі. Тривалий час відповідачі чинять перешкоди у можливості проживання та користування спільним будинком. Добровільно надати ключі та доступ до будинку відповідачі відмовляються, у зв`язку із чим просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 01 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. У наданий в ухвалі строк сторона відповідачів не скерувала відзив.

У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 14 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, пояснив що і на даний час відповідачами чиняться перешкоди у доступі позивачу до квартири.

Позивач в судовому засіданні повідомив, що в 2001 році ще проживав за адресою, АДРЕСА_1 , проте після того як повернувся, йому почали чинити перешкоди і ключі йому не віддають до будинку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що позивач є співласником будинку.

Відповідач ОСОБА_4 також не заперечив того факту, що була заміно замки до вхідних дверей будинку та не дозоляють позивачу користуватись будинком.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09.02.2006 року було задоволено позов ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та визнано за такими право на спадкове майно, як спадкоємців першої черги за законом, яке скаладється із 27/50 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 у залишилось після смерті ОСОБА_5 .

Як вбачається і з матеріалів справи, відповідно до відповіді №1481563 від 16.06.2025 житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , а саме 42/100 належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 (позивачу), та ОСОБА_4 ОСОБА_3 (відповідачам).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 16.06.2025 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Ст.317 ЦК України, передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, із пояснень позивача та відповідачів, що між сторонами існує тривалий конфлікт з приводу порядку користування будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи пояснення позивача надані в судовому засіданні, які стороною відповідачів не заперечуються, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, на відповідача слід покласти судові витрати понесені позивачем у справі, а саме судовий збір.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 274-279, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 будинком за адресою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 до 42/100 частини даного будинку та передачі (надання) ключів від вхідних дверей будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача судовий збір у розмірі по 605,60 гривень з кожного.

Дата складання рішення суду 16 червня 2025 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідачі: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Г.Б. Жовнір