Провадження № 22-ц/811/425/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Підлужного В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїна ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 15 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати протиправними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. (в подальшому «державний виконавець» і «ВДВС»), а саме: поновити строк для оскарження дій (постанов) головного держаного ОСОБА_2 у ВП № 75524972 та ВП № 75525048, як такий, що пропущений з поважних підстав; визнати протиправною та скасувати постанову від 12.07.2024 року у ВП № 75525048 про стягнення виконавчого збору в розмірі 420 грн., визнати протиправною та скасувати постанову від 12.07.2024 року у ВП № 75524972 про арешт коштів боржника у розмірі 13 400 грн., винесені державним виконавцем Осадець Мар`яною Олександрівною.

Вимоги скарги обґрунтовувалися тим, що25.01.2024 року у ОСОБА_1 були заблокованими всі належні скаржнику банківські картки. Через застосунок «Дія» скаржник отримав інформацію про виконавче провадження у якому і було накладено арешт на його картки. На наступний день, 26.01.2024 року, ОСОБА_1 було подано заяву на ознайомлення з матеріалами ВП N 73467553, але виконавець Осадець М. О. повідомила, що він зможе ознайомитись з матеріалами ВП тільки 31.01.2024 року.

31.01.2024 року, після ознайомлення з матеріалами ВП, скаржник довідався, що на виконанні в головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Осадець М.О. перебуває ВП N 73467553 з виконання виконавчого листа N 466/9367/16-ц від 11.10.2023 року про виселення боржника, ОСОБА_1 , з кімнати під літерою 7 площею 12,7 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 без надання йому іншого житлового приміщення. Також, прийнято декілька постанов, а саме: 30 листопада 2023 року постанову про стягнення виконавчого збору, 24 січня 2024 року постанову про арешт коштів боржника, 30 листопада 2023 року - постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. ОСОБА_1 було подано скаргу на дії виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Осадець М.О. до Шевченківського районного суду м. Львова (справа N 466/1479/24). В процесі розгляду скарги було проведено огляд приміщення, з якого скаржник виселився ще до відкриття виконавчих проваджень, так як ним було добровільно виконано рішення Шевченківського районного суду м. Львова. Державним виконавцем було складено акт, який був підписаний мешканцем квартири ОСОБА_3 . Окрім того, ОСОБА_3 також подав заяву до суду , в якій зазначив, що ОСОБА_1 добровільно виселився с займаної ним кімнати в квартирі ще 29.09.2023 року, в результаті чого 10.07.2024 року державниий виконавець виніс постанову про закінчення ВП N 73467553. Однак, 12.07.2024 року виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 - ВП N 75525048.

Оскільки, оскаржувані постанови винесенні незаконно та безпідставно, так як ОСОБА_1 04.07.2024 року виконав рішення суду та виселився з займаної кімнати, то скаржник просив суд подану ним скаргу задовольнити (а.с. 1-6, 25-30).

Оскаржуваною ухвалою поновлено строк на оскарження дій (постанов) головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові Осадець Мар`яни Олександрівни.

Скасувано постанову від 12.07.2024 року у ВП № 75525048 про стягнення виконавчого збору в розмірі 420 грн. з ОСОБА_1 .

Скасувано постанову від 12.07.2024 року у ВП № 75524972 про арешт коштів боржника в розмірі 13 400 грн. з ОСОБА_1 (а.с. 92-94).

Ухвалу суду оскаржив начальник ВДВС.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду обставинам справи (а.с. 98-102).

12 травня 2025 року в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 дав свої пояснення на доводи апеляційної скарги (а.с. 129-130).

В подальшому, будучи під власноручний підпис ознайомленим про наступне судове засідання, призначене судом на 15-00 год. 16 червня 2025 року (а.с. 131), ОСОБА_1 в згадане судове засідання не з`явився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає продовженню та завершенню апеляційного розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони заявника ОСОБА_1 (в судовому засіданні 12 травня 2025 року), перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в порядку, що передбачений частиною 4 статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Вимоги поданої ним до суду скарги ОСОБА_1 обґрунтовує посиланням на статтю 74 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 6, 30).

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, суд також посилається на частину 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як стверджується матеріалами справи, заявник ОСОБА_1 ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 15 січня 2025 року не оскаржував, що дає підстави для висновку про те, що він погодився з наведеними у ній висновками.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції в ході розгляду скарги ОСОБА_1 було встановлено, що 10.07.2024 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження N73467553 у зв`язку із фактичним виконанням виконавчого документа у примусовому порядку, а саме: виселено боржника ОСОБА_1 згідно із рішенням суду та проведено опис його майна.

Аналогічне твердження міститься також і у самій скарзі ОСОБА_1 до суду на дії державного виконавця.

Таким чином та обставина, що виконавче провадження на виконання рішення суду про виселення боржника ОСОБА_1 з кімнати під літерою 7 площею 12,7 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 без надання йому іншого житлового приміщення було закінченим 10.07.2024 року, у відповідності до частини 1 статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Оскаржуваною ухвалою суду скасовано постанови державного виконавця від 12.07.2024 року («про стягнення виконавчого збору» та «про арешт коштів боржника»), тобто такі, що були винесеними вже після закінчення (10.07.2024 року) виконавчого провадження.

Тобто, вищезгадані постанови державного виконавця від 12.07.2024 року («про стягнення виконавчого збору» та «про арешт коштів боржника») не пов`язані з виконанням судового рішення (про виселення ОСОБА_1 зі спірної кімнати без надання йому іншого житлового приміщення), а пов`язані з виконанням постанов державного виконавця «про стягнення виконавчого збору» та «про арешт коштів боржника».

В той же час, частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі (зокрема) постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як стверджується матеріалами справи, постанова «про арешт коштів боржника» державним виконавцем 12.07.2024 року винесена з метою виконання іншої його постанови (також від 12.07.2024 року), а саме - «про стягнення виконавчого збору».

Відтак, до спірних правовідносин підлягає до застосування частина 2 (а не частина 1) статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає розгляд скарг на (зокрема) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору судами адміністративної юрисдикції за правилами КАС України.

ЦПК України встановлено, що:

-суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст. 255);

-суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині (зокрема) закрити провадження у справі повністю або частково (п.4 ч.1 ст. 374);

-судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з (зокрема) закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 цього Кодексу (ч.1 ст. 377).

За наведених обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, оскільки така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та роз`ясненням заявнику ОСОБА_1 його права на звернення до суду з заявою про передачу даної справи до суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.1, 367, 368, 374 п.4, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїчастково задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 15 січня 2025 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. від 12.07.2024 року у ВП № 75525048 про стягнення виконавчого збору в розмірі 420 грн. та від 12.07.2024 року у ВП № 75524972 про арешт коштів боржника у розмірі 13 400 грн. закрити.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 його право звернутися до суду з заявою про передачу даної справи до суду адміністративної юрисдикції: як до суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 16 червня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.