Справа № 308/6547/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я», що знаходиться за адресою: 88000, м. Ужгород, вул. Фединця, 62, , до

ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту-поруки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.05.2008 Ужгородська філія № 1 Перечинської районної кредитної спілки "Тур`я" та позичальник ОСОБА_1 , поручителі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , уклали договір кредиту-поруки № 188/1, згідно з яким відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 30 000,00 грн зі сплатою відсотків (річний процент 45 %) терміном 36 місяців з 07.05.2008 по 06.05.2011.

Станом на 06.07.2020 заборгованість за договором становить 59 162,99 грн, зокрема, по тілу кредиту - 27 404,17 грн, за відсотками за користування кредитом - 31 758,82 грн, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

18 січня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Андрейчука О.М. надійшов відзив на позов, у якому представник просить відмовити у задоволенні позову, позаяк ОСОБА_1 не підписував договір кредиту-поруки № 188/1 від 07.05.2008, до позивача ніколи за отриманням грошових коштів не звертався, жодних коштів не отримував, поручителі йому невідомі. Підпис на договорі виконаний не ним. Жодних платежів на виконання умов даного договору він не здійснював. Вважає, що працівники Перечинської районної кредитної спілки "Тур`я" з метою стягнення неіснуючого боргу використали завідомо підроблений документ та його паспортні дані.

18 лютого 2021 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій, зокрема, вказує на те, що заперечення відповідача ОСОБА_1 не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Андрейчук О.М. подав клопотання про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, у якому також зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, у задоволенні позову просить відмовити.

Інші відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подали.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Предметом позовних вимог є стягнення заборгованості за договором кредиту-поруки № 188/1 від 07.05.2008, який укладений між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки "Тур`я" та позичальником ОСОБА_1 , і поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На підтвердження даної заборгованості, поміж іншого, позивачем надано завірену позивачем копію договору кредиту-поруки № 188/1 від 07.05.2008.

Разом з цим, у ході розгляду справи відповідач ОСОБА_1 заперечив факт підписання даного договору та факт будь-яких договірних відносин з позивачем та поручителями, які зазначені у копії договору.

Позивач не зміг надати оригінал кредитного договору та повідомив, що документ був вилучений у рамках кримінального провадження № 0000212, що в свою чергу, призвело до неможливості провести почеркознавчу експертизу справжності підписів ОСОБА_1 у договорі кредиту-поруки № 188/1 від 07.05.2008.

Згідно з листом слідчого управління ГУНП в Закарпатській області від 16.11.2023 № 7357/106/7-2023 кримінальна справа, в рамках якої було вилучено кредитний договір скерована разом з обвинувальним актом до суду.

Позивач жодних додаткових дій, спрямованих на подання суду оригіналу договору не вжив, жодних клопотань з цього приводу не заявив.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Частиною 6 ст. 95 ЦПК України визначено, що якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи вищевказані положення, суд не бере до уваги копію договору-поруки № 188/1 від 07.05.2008, яка ставиться під сумнів відповідачем та повністю ним заперечується.

Окрім цього, суд констатує, що позивачем не надано жодного належнго доказу того, що грошові кошти, згідно з кредитним договором, дійсно були надані відповідачу.

Зокрема, надана позивачем таблиця розрахунків кредиту та картка платежів за даним договором, не є первинним фінансовим документом, який підтверджує перерахунок відповідачу та отримання ним грошових коштів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості за договором-поруки № 188/1 від 07.05.2008 належним чином не доведені, а тому позов задоволенню не підлягає.

Крім того, враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстави для стягнення з відповідачів судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610-612, 625, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 81, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 279, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Н.І. Зарева