ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2025 року м. Кропивницький

справа № 390/807/22

провадження № 22-ц/4809/104/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Зайченко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 липня 2024 року (суддя Бойко І.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» про визнання протиправним та скасування наказу № 33-к від 15.06.2022 «Про звільнення ОСОБА_2 », стягнення середнього заробітку з 23.03.2021, заборгованості за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку,-

встановив:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард», в особі філії «Кіровський» Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард», про визнання протиправним та скасування наказу № 33-к від 15.06.2022 "Про звільнення ОСОБА_2 ", стягнення середнього заробітку з 23.03.2021, заборгованості за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Зазначає, що з 24.05.2017 він працював на посаді начальника відділу охорони до 06.05.2019. Свої посадові обов`язки виконував сумлінно та належним чином. 06.05.2019 йому вручили наказ № 172-к про звільнення. Зазначений наказ був скасований рішенням суду від 23.03.2021, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції. Рішення суду від 23.03.2021 допущеного до негайного виконання в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за один календарний місяць. Однак позивача з часу ухвалення рішення суду фактично до роботи не допустили і лише 13.05.2021 йому нарахували для виплати заробітну плату за червень 2019. 14.05.2021 на підприємстві змінено штатний розпис та встановлений новий посадовий оклад начальника відділу охорони. Одночасно позивача відправили на простій з оплатою 2/3 від посадового окладу. Надалі його звільнили через скорочення чисельності та штату працівників. Проте позивач вважає таке звільнення відбулось з грубим порушенням процедури звільнення, оскільки на час звільнення відповідач не запропонував йому іншу посаду, а тільки посилався на наказ центрального офісу, який позивачу на ознайомлення не надавали.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 липня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено скасувати наказ директора Філії «Кіровський» Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» № 33-к від 15.06.2022 «Про звільнення ОСОБА_3 ». Поновити ОСОБА_1 на роботі в Філії «Кіровський» Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард». Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16 червня 2022 до 03 липня 2024 року в розмірі 41200,35 грн. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовити. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення заробітної плати за один місяць.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» в особі Грищенюка Дмитра Ігоровича подав апеляційну скаргу.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що на час вивільнення ОСОБА_1 наявні на підприємстві вакантні посади не могли бути запропоновані позивачу з огляду на те, що його кваліфікація не відповідала необхідним критеріям ( відсутність відповідного напрямку підготовки та вищої освіти ), які наведені у кваліфікаційних вимогах до цих посад.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Ноженко Ірини Олексіївни надійшов відзив на вищезазначену апеляційну скаргу, в якій остання просила залишити без задоволення апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард», а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі частини 3 статті 12, статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У трудових спорах презумпція вини лежить на роботодавцеві, тому він спростовує заявлені працівником вимоги. З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюються дії роботодавця, саме відповідач повинен довести, що ці дії вчинені без порушення законодавства про працю.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Порядок вивільнення працівників, закріплений у Кодексі законів про працю України, включає наступні вимоги, які повинні бути дотримано роботодавцем: строк попередження про наступне вивільнення (не пізніше ніж за два місяці до вивільнення) (частина перша статті 492 КЗпП України); врахування переважного права на залишення на роботі, передбаченого законодавством (частина друга статті 492 КЗпП України); пропонування працівникові іншої роботи на тому ж підприємстві, в установі, організації одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (частина третя статті 492 КЗпП України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою цієї норми права визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації відповідно до вимог статті 492 КЗпП України).

Тобто, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги статей 40 і 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Реалізація зазначеного обов`язку повинна відбуватися з урахуванням принципу рівності трудових прав громадян і не може бути обумовлена виключно розсудом роботодавця.

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

При вирішенні трудового спору, пов`язаного зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, з`ясуванню підлягають питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництві праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджено його за 2 місяці про наступне вивільнення. Таку позицію висловив Верховний Суд України у пункті 19 постанови Пленуму № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зроблено висновок, що «за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 492 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків». Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 9 грудня 2021 року (справа № 646/2661/20).

У постанові Верховного Суду України від 9 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17 вказано, що «розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника».

У постанові Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року в справі № 6-40цс15 вказано, що «оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення». Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року (справа № 761/41149/16-ц).

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14 зроблено висновок, що «звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України та статті 2401 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом».

У постанові Верховного Суду від 28 серпня 2024 року у справі № 641/1334/23 зазначено наступне: «виходячи із системного аналізу пункту 1 частини першої та частини другої статті 40, частини другої статті 492 КЗпП України з метою забезпечення цієї гарантії на власника або уповноважений ним орган при звільненні працівника у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці покладається обов`язок при попередженні працівника про таке звільнення одночасно запропонувати йому наявні вакантні посади. Тобто законодавець встановив принцип одночасності попередження про наступне вивільнення та пропонування наявних вакантних посад для забезпечення гарантії права громадян на сприяння у збереженні роботи.

Встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці, заповненої на ім`я ОСОБА_1 , 17.03.2017 він прийняти на роботу на посаду головного інженера. 24.05.2017 ОСОБА_1 переведений на посаду начальника відділу охорони. 05.03.2019 міститься запис, що запис № 19 не дійсний. Прийнятий на посаду головного інженера 2017.03.17. 06.05.2019 він звільнений із займаної посади за прогул без поважних причин (запис № 22) (т.1 а.с.39).

Згідно рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2021 по справі № 390/863/19 визнано протиправним та скасовано наказ філії «Кіровський» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» від 06 травня 2019 року № 172-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 із 06 травня 2019 року на посаді начальника відділу охорони філії «Кіровський» ПАТ «Агрохолдинг Авангард». Стягнуто з ПРАТ «Агрохолдинг Авангард» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.05.2019 по 23.03.2021 року у розмірі 148000,81 грн, а також моральну шкоду у розмірі 20000 грн (т.1 а.с.33-38).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.09.2021 рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 01.06.2022 рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2021 та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28.09.2021 залишені без змін (т.1 а.с.26-32).

Згідно із постанови головного державного виконавця Святошинського РВДВС у м.Києві ЦМУЮ (м.Київ) від 29.04.2021 старший державний виконавець направив ПРАТ «Агрохолдинг Авангард» постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65296630 за виконавчим листом № 390/863/19 щодо поновлення ОСОБА_1 із 06.05.2019 року на посаді начальника відділу охорони філії Кіровський ПАТ «Агрофірма Авангард» (110-112).

Відповідно до наказу № 27-к від 13.05.2021 "Про поновлення ОСОБА_1 ", виданого директором філії «Кіровський ПрАТ «Агрофірма Авангард» ОСОБА_1 поновлений на посаді начальника відділу охорони філії «Кіровський ПрАТ «Агрофірма Авангард» з 06.05.2019 (т.1 а.с.8).

В трудовій книжці на ім`я ОСОБА_1 14.05.2021 міститься запис про недійсність запису № 22 та поновлення ОСОБА_1 на попередній роботі (т.1 а.с.39).

Про виконання рішення суду директор ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» повідомив Святошинський РВДВС у заяві, яку направив рекомендованим поштовим відправленням (т.1 а.с.113-114).

З наказу № 30-к від 17.05.2021 «Про простій», виданого директором філії «Кіровський ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» вбачається, що начальнику відділу охорони ОСОБА_1 з 18.05.2021 встановлено простій до моменту відновлення організаційних і технічних умов для виконання роботи за посадою начальника відділу охорони філії «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард». Під час простою ОСОБА_1 має перебувати на робочому місці з 08.000 до 17.00 год з понеділка по п`ятницю. На час простою ОСОБА_1 оплачується 2/3 посадового окладу (т.1 а.с.7).

Згідно із повідомленням від 14.05.2021 ОСОБА_1 письмово попереджено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва, а саме зупиненням виробничої діяльності філії «Кіровський ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» у зв`язку із продажем виробничих об`єктів, у т.ч. адміністративної будівлі, та зміною власника на зазначені об`єкти 29.03.2021, яким став ТОВ «Екстрар», та як наслідок відсутня необхідність здійснювати функції з організації охорони майна філії, 14 травня 2021 видано наказ, яким з 15.07.2021 встановлюється новий посадовий оклад за посадою «Начальник відділу» відділу охорони у розмірі 6000 та неповний робочий час, тривалістю 2 години на день, з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу (т.1 а.с.10).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 02 грудня 2007 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи і має права та пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війні інвалідів війни (т.1 а.с.12).

З наказу № 8-о від 14.04.2022 «Про внесення змін до штатного розпису філії «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» вбачається, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, яка розпочалась 24.02.2022, порушена нормальна робота ПРАТ «Агрохолдинг Авангард», у тому числі філії «Кіровський ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», затвердженого наказом № 6-о від 23.03.2022, внесені зміни до штатного розпису з 17.06.2022, скоротивши та вивівши наступну посаду: начальник відділу охорони, у кількості 0,25 штатної одиниці, з посадовим окладом 6500 грн, вивести структурний підрозділ «відділ охорони» (т.1 а.с.66).

З повідомлення в.о.начальника Кіровоградського управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області вбачається, що від ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» з 01.01.2021 по 01.10.2021 надходили заяви щодо 4 листків непрацездатності ОСОБА_1 , на підставі яких здійснювались виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, у тому числі за рахунок коштів Фонду, за наступні періоди: з 25.05.2021 по 04.06.2021 2168,21 грн, з них за рахунок коштів Фонду 1182,66 грн, що виплачені застрахованій особі 20.08.2021; за період з 17.11.2021 по 23.11.2021 1699,85 грн, з них за рахунок коштів Фонду 485,67 грн, що виплачені 22.02.2022; з 17.11.2021 по 30.11.2021 1699,85 грн, з них за рахунок коштів Фонду 1699,85 грн, з 01.12.2021 по 10.12.2021 2404,36 грн, з них за рахунок коштів Фонду 1202,18 грн (т.1 а.с.154).

З табелів обліку використання робочого часу вбачається наступні періоди роботи ОСОБА_1 у 2021 році: в травні - 7 днів робочих, 7 днів тимчасової непрацездатності, в червні 1 день робочий, 4 дні тимчасової непрацездатності, 21 день відпустки, в липні 31 день відпустки, в серпні 30 днів відпустки, у вересні 30 днів відпустки, в жовтні - 10 робочих днів, 15 днів відпустки, в листопаді 2 робочі дні, 12 днів відпустки, 14 днів тимчасової непрацездатності, в грудні 4 робочі дні, 22 дні відпустки. У 2022 році періоди роботи наступні: в січні 9 робочих днів, 20 днів відпустки, в лютому 20 робочих днів, в березні 4 робочі дні, 23 дні відпустки, в квітні - 7 робочих днів, 19 днів відпустки, з них 18 без збереження зарплати, в травні - 2 робочі дні, 27 днів відпустки, з них 27 без збереження заробітної плати, в червні - 1 робочий день, 22 дні відпустки, з них без збереження заробітної плати (т.1 а.с.184-197).

Кількість робочих днів ОСОБА_1 за період з 2019 по червень 2022 також відображено у довідці № 1 від 26.01.2023, виданої директором ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» (т.1 а.с.182).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 25.10.2022 ОСОБА_1 отримував заробітну плату у Філії «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» з першого кварталу 2017 по другий квартал 2019 року. З другого кварталу 2020 по квітень 2021 ОСОБА_1 отримував соціальні виплати з Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у м.Кропивницькому та з Департаменту соціальної підтримки Кропивницької міської ради, а з травня 2021 продовжив отримувати заробітну плату від Філії «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» (т.1 а.с.155-156, т.2 а.с.77-79).

З відповіді про розгляд звернення № ПС/1/143-ЗВ-23 від 19.01.2023, яку надав начальник Південно-Східного Міжрегіонального Управління Державної служби з питань праці, за результатами перевірок філії «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» виявлялися порушенням вимог трудового законодавства (т.1 а.с.214-215).

Згідно із повідомленням про заплановане вивільнення № 20/к від 15.04.2022, начальника відділу охорони ОСОБА_1 повідомлено про наступне вивільнення з посади, яке відбудеться 16 червня 2022 (т.1 а.с.67).

Відповідно до акта від 15.04.2022, текст якого ОСОБА_1 зачитано вголос, ОСОБА_1 , відмовився від проставляння підпису про отримання повідомлення від 15.04.2022 № 20/к «Про заплановане вивільнення», що засвідчено в присутності інженера філії «Кіровський» ОСОБА_4 , бухгалтерів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (т.1 а.с.68).

З витягу з штатного розпису ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» кількість працівників по штату станом на 01.01.2021становить 22 працівники, зокрема начальник відділу 1 одиниця. Станом на 01.02.2021 - 24 штатні посади, зокрема начальник відділу 1 посада. Станом на 01.03.2021 кількість штатних посад становила 23, у тому числі начальник відділу 1 посада (т.1 а.с.216-216-б).

Згідно із наказом № 33/к від 15.06.2022 «Про звільнення ОСОБА_2 », начальника відділу охорони ОСОБА_1 звільнено 16 червня 2022 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України (т.1 а.с.9).

З розрахунку середньої заробітної плати, виданого директором філії «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», заробітна плата ОСОБА_1 за квітень 2022 становила 541,67 грн, за травень 2022 становила 152,02 грн, а середньоденна зарплата становила 77,08 грн (т.1 а.с.69).

Відповідно до довідки №б/н від 20.10.2022 з працівником ОСОБА_1 (начальник відділу охорони) при звільненні 16.06.2022, проведений повний розрахунок, що підтверджується платіжними дорученнями № АСРСF00436, № АСРСF00437 від 16.06.2022 (т.1 а.с.71).

З платіжних доручень № АСРСF00436, № АСРСF00437 від 16.06.2022 вбачається перерахування ОСОБА_1 заробітної плати за червень 2022 у розмірі 811,73 грн, та у розмірі 149,74 грн за травень 2022 року (т.1 а.с.108, 109).

З виписки по банківському рахунку вбачається рух коштів (т.2 а.с.61-62).

Згідно із довідкою форма ОК-7, наданою Пенсійним Фондом України, Філією «Кіровський ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» в період з березня 2017 по червень 2022, крім квітня 2021 року, здійснювалось нарахування заробітної плати та відрахування з неї страхових внесків (т.2 а.с.75-76).

З положення про філію «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» вбачається, що Філія входить до складу зазначеного підприємства, а її директор наділений повноваженнями приймати на роботу і звільняти працівників Філії. Структура Філії затверджується директором товариства (т.2 а.с.119-128).

Відповідно до протоколу № 39 засідання наглядової ради ПРАТ «Агрохолдинг Авангард» від 05.10.2021 та наказу № 17-к від 05.10.2021 директором Філії «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» призначений ОСОБА_7 (т.2 а.с.129-131).

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивоване наступним.

Обставини справи свідчать, що позивача, який працював на посаді начальника відділу охорони Філії «Кіровський ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Із затвердженої структури Філії «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» вбачається, що в штаті наявна посада начальника відділу.

Належні, допустимі, достовірні та переконливі докази того, що чисельність працівників Філії «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард», підлягала скороченню за рахунок виведення посади начальника відділу охорони матеріали справи не містять.

За обставинами справи вимоги ст.ст.40, 49-2 КЗпП України в частині попередження працівника про заплановане вивільнення покладено на Філію «Кіровський» ПрАТ «Агрохолдинг Авангард».

В повідомленні ОСОБА_1 про заплановане вивільнення відсутнє будь-яке зазначення пропонування йому інших посад на підприємстві, та прийняття чи відмови ОСОБА_1 від такої пропозиції.

Судом встановлено, що позивач користується пільгами, які встановлені законами для ветеранів війні інвалідів війни.

Згідно із ст.4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» 22 жовтня 1993 року № 3551-XI, до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Пунктом 14 статті 13 Закону України № 3551-XI, визначено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надається переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємств, установ, організацій.

Про наявність у ОСОБА_1 переважного права на залишення на роботі відповідач не врахував ні під час письмового повідомлення ОСОБА_1 , ні в період до його звільнення 15.06.2022.

Крім того, письмові докази, які дослідив суд, свідчать, що відповідач не здійснював жодних заходів та не проводив оцінку продуктивності й кваліфікації ОСОБА_1 у порівняні з іншими працівниками на предмет ефективності виконання позивачем роботи, і таку підставу для залишення ОСОБА_1 на роботі відповідач не розглядав.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Аналіз ст.ст.40, 49-2 КЗпП України свідчить про позитивний обов`язок власника або уповноваженого ним органу щодо практичного і належного захисту конституційних прав працівника на працю, тому ухилення роботодавця від виконання прямих обов`язків порушує права працівника і таке порушення є незаконним, непропорційним та не передбачає легітимної мети.

Надані відповідачем докази не спростовують порушення вимог ст.ст.40, 49-2 КЗпП України та п. 14 статті 13 Закону України № 3551-XI, отже звільнення ОСОБА_1 проведено з порушенням трудового законодавства, тому наказ Філії «Кіровський» ПРАТ «Агрохолдинг Авангард» № 33-к від 15.06.2022 «Про звільнення ОСОБА_2 » є протиправним та підлягає скасуванню.

Вимогами ч.1 ст.235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що звільнення позивача не можна визнати законним, цим звільненням порушені права позивача на працю, які підлягають судовому захисту.

Відповідно до частин першої, другої, восьмої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» й «оплата праці», які використані у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини). Крім того, Конституційний Суд України у тому ж рішенні дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат (абзац восьмий пункту 2.1 мотивувальної частини).

Згідно правового висновку, висловленого в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17, під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Враховуючи зазначене, суду першої інстанції правильно прийняв рішення про стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.06.2025.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич