Справа № 182/6795/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

26.05.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Омеко М.В., за участі секретаря судового засідання Мартинової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Томаківка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач просить суд, поновити його на роботі на посаді директора Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради з 01.04.2021 року , визнавши розпорядження Нікопольського міського голови № 114-к від 19.03.2021 року про його звільнення за п.2 ст. 36 КЗпП України незаконним та скасувавши його.

Крім цього просить суд стягнути з Виконавчого комітету Нікопольської міської ради та Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради солідарно на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 01.04.2021 року по день ухвалення рішення суду у сумі, що визначається без урахування податків та обов`язків платежів, які підлягають сплаті окремо.

25.03.2024 року позивачем було уточнено позовні вимоги, який просить стягнути з Нікопольської міської ради, Виконавчого комітету Нікопольської міської ради та КП «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради солідарно на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 01.04.2021 року по день ухвалення рішення суду у розмірі 1 753 008 (один мільйон сімсот п`ятдесят три тисячі вісім) грн. 48 копійок, .без урахування податку та обов`язків платежів, які підлягають сплаті окремо.

Та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 47636 (сорок тисяч шістсот тридцять шість) грн. 10 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані наступним.

З 01.01.2016 року по 21.03.2021 року позивач перебував на посаді директора КП «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради відповідно до розпорядження Нікопольського міського голови Фісак А.П. № 422-к від 28.12.2015 року.

Розпорядженням Нікопольського міського голови № 114-к від 19.03.2021 року позивач був звільнений із займаної посади з 31.03.2021 року у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору, на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України.

Позивач вважає, що дане звільнення є незаконним, безпідставним, проведеним з грубим порушенням норм процедурного трудового права з огляду на наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (п.2 і 3 ст. 23), крім випадків , коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно з ч.1 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Тому позивач стверджує, що в порушення даної норми процедурного права його ніхто про наступне вивільнення за два місяці до звільнення не попереджав. Не робив цього і раніше, ніж за два місяці.

Крім цього, позивач вказує на те, що його звільнення відбулось усупереч вимогам пп.6.11.5.4 Статуту КП «Ритуальна служба» НМР, а саме: без погодження з Наглядовою радою КП «Ритуальна служба» НМР.

Також позивач ОСОБА_1 просить суд вирішити питання про поновлення строків, встановлених ст. 233 КзпП України, для звернення до суду з цим позовом, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень КЗпП під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач зазначає, що такий карантин в Україні діяв з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року.

Поскільки його звільнення відбулось в період карантину, перебіг строків передбачених ст. 233 КЗпП України був продовжений на строк його дії, і поновив свій перебіг з 01.07.2023 року.

Тому позивач вважає, що до суду він мав би звернутись із цим позовом у строк до 01.08.2023 року. Проте звернувся лише 27.11.2023 року, а відтак пропуск строку є нетривалим, тому позивач просить врахувати суд.

Окрім цього, позивач з приводу пропуску строку за період з 01.08.2023 року по 27.11.2023 року посилається на наступне.

Позивач, вказує що має батька- ОСОБА_2 , який відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААБ № 622636 є інвалідом ІІ групи безстроково та має відповідні обмеження у самообслуговуванні ІІ ступеню. Тому в згаданий період часу він був зайнятий доглядом за батьком-інвалідом.

Також позивача вказує що має тестя , ОСОБА_3 , який є інвалідом війни ІІ групи безстроково, з 05.07.2021 року та також має обмеження у самообслуговування ІІ ступеню, потребує догляду та сторонньої допомоги.

Позивач вказує, що починаючи з 06.12.2021 року стан здоров`я ОСОБА_3 різко погіршився, у зв`язку з чим він неодноразово і тривало лікувався як стаціонарно, так і амбулаторно, тому в згаданий період він додатково був зайнятий доглядом за тестем-інвалідом.

Крім цього позивач зазначає, що відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року в Україні уведено воєнний стан.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції та тимчасово окупованих територій України від 27.07.2022 року № 169 Нікопольську міську територіальну громаду було включено до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відтак, проживання позивача та перебування членів його родини у м. Нікополі створює йому додаткові труднощі у організації його життя та додатковий нервовий стрес, який згубно впливає на стан його здоров`я. Місто Дніпро, в якому проживають його родичі і до яких він вимушений постійно навідуватись, долаючи по 120 км. відстані в один бік в умовах війни, систематично потерпає від ракетних обстрілів, що є загальновідомою обставиною, створює пряму загрозу його здоров`ю та здоров`ю, об`єктивні перешкоди у зверненні за правовою допомогою через масовий виїзд адвокатів та інших спеціалісті у галузі права.

Тому позивач вважає, що ступінь впливу непереборних обставин (карантину та воєнного стану) на його життя та можливості звернення до суду за захистом свого права є непропорційно високим у порівнянні з мешканцями інших територій України, а причини, що були супутніми на цьому шляху безсумнівно поважними і достатніми для поновлення строків визначених ст. 233 КзпП України.

У зв`язку із чим був змушений звернутися до суду за даними позовними вимогами.

18.04.2024 року на адресу суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від представника відповідача Виконавчого комітету Нікопольської міської ради адвоката Мкртчян О.О. яка просить суд відмовити в задоволені позовних вимог позивача в повному обсязі через те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами про наявність підстав для поновлення його на посаді директора КП «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради та відповідно і стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Крім цього просить суд застосувати строки позовної давності для подання ОСОБА_1 позовної заяви.

19.04.2024 року на адресу суду від представника позивача,адвоката Колосова І.В., надійшла відповідь на відзив на уточнену позовну заяву.

24.04.2024 року на адресу суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від директора КП «Ритуальна служба» НМР В.А. Осадчого, який просить суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог та застосувати строки позовної давності.

24.04.2024 року на адресу суду від представника відповідача Виконавчого комітету Нікопольської міської ради адвоката Мкртчян О.О. надійшло заперечення на відповідь позивача щодо відзиву на уточнену позовну заяву про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

25.04.2024 до суду надійшла відповідь на відзив на уточнену позовну заяву від представника позивача, адвоката І.В. Колосова, який просить суду застосувати до КП «Ритуальна служба « НМР заходи процесуального примусу у вигляді штрафу за зловживання процесуальними правами.

30.04.2025 року до суду від відповідача КП «Ритуальна служба « НМР, директора В.А. Осадчого надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Колосов І.В. будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились. Проте від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, так як станом на дату призначення судового засідання, період вимушеного прогулу складе вже з 01.04.2021 року по 26.05.2025 року - 1516 днів. Відтак середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 1587,87 грн. х 1516 днів = 2, 407.210 грн. 92 коп. , який просить солідарно стягнути з відповідачів. Інші позовні вимоги просить залишити без змін, а справу розглядати без його участі та участі позивача. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представники відповідача Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Вінтоняк Д.В. та В?юнченко О.А. в судовому засіданні заперечували проти заявлених позовних вимог та вказують, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску звернення до суду, а також і підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КП «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради та відповідно і стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Тому просять суд відмовити у позові та застосувати строки позовної давності.

Відповідач, Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради в особі директора ОСОБА_4 , та його представник, адвокат Кваша О.Л. в судовому засіданні заперечували проти заявлених позовних вимог, вважають їх необґрунтованими та безпідставними. Крім цього вказали на те, що позивач ОСОБА_1 , який на той час, був керівником підприємства, сам не здійснив скликання засідання Наглядової ради, як це передбачено п.7.5,7.5.3,7.6 Порядку утворення , організації діяльності та ліквідації Наглядової ради КП Нікопольської міської ради, затвердженого рішенням Нікопольської міської ради від 30.11.2018 року № 59-42/VII Про створення Наглядових рад комунальних підприємств Нікопольської міської ради». Тому доводи позивача щодо його звільнення всупереч вимогам пп. 6.11.5.4 Статуту КП «Ритуальна служба» Нікопольської міської є необґрунтованими. Крім цього просять суд застосувати строки позовної давності до вимог позивача, оскільки вимоги заявлені поза межами строків встановлених ч.1, ч.2 ст. 233, ст. 234 КЗпП України

Суд, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядженням Нікопольського міського голови від 28.12.2015 року № 422к «Про призначення ОСОБА_1 на посаду директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради» було призначено ОСОБА_1 на посаду директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради з 01 січня 2016 року по 01 липня 2016 року. Також було укладено контракт № 15/15 від 28.12.2015 року на вказаний період між Нікопольською міською радою в особі міського голови Фісака Андрія Петровича та громадянином ОСОБА_1

Розпорядженням Нікопольського міського голови від 29.06.2016 року № 286 к «Про продовження строку дії контракту з ОСОБА_1 » було продовжено строк дії контракту з ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради з 02 липня 2016 року по 30 червня 2017 року. Також було укладено Контракт № 11/16 від 29.06.2016 року на вказаний період між Нікопольською міською радою в особі міського голови Фісака Андрія Петровича та громадянином ОСОБА_1 .

Розпорядженням Нікопольського міського голови від 19.06.2017 року № 170к «Про продовження строку дії контракту з ОСОБА_1 » було продовжено строк дії контракту з ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради з 01 липня 2017 року по 30 червня 2018 року. Також було укладено Контракт № 11/17 від 19.06.2017 року на вказаний період між Нікопольською міською радою в особі міського голови Фісака Андрія Петровича та громадянином ОСОБА_1

Розпорядженням Нікопольського міського голови від 26.06.2018 року № 257к «Про продовження строку дії контракту з ОСОБА_1 » було продовжено строк дії контракту з ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради з 01 липня 2018 року по 31 грудня 2019 року. Також було укладено Контракт № 8/18 від 26.06.2018 року на вказаний період між Нікопольською міською радою в особі міського голови Фісака Андрія Петровича та громадянином ОСОБА_1 .

Розпорядженням Нікопольського міського голови від 02.12.2019 року № 428к «Про продовження строку дії контракту з ОСОБА_1 » було продовжено строк дії контракту з ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року. Також було укладено Контракт № 09/19 від 02.12.2019 року на вказаний період між Нікопольською міською радою в особі міського голови Фісака Андрія Петровича та громадянином ОСОБА_1 .

Розпорядження Нікопольського міського голови від 28.12.2020 року № 482к «Про продовження строку дії контракту з ОСОБА_1 » було продовжено строк дії контракту з ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради з 01 січня 2021 року по 31 березня 2021 року, а також було укладено Контракт № 10/20 від 28.12.2020 року на вказаний період між Нікопольською міською радою в особі міського голови ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_1 .

Розпорядженням Нікопольського міського голови від 19.03.2021 року № 114к «Про звільнення ОСОБА_1 » було звільнено ОСОБА_1 з посади директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради 31 березня 2021 року у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору на підставі пункт 2 статті 36 КЗпП України) .

Відповідно до ст. 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України визначено, що Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Статтею 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Відповідно ст. 38 КЗпП України : «Працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.»

Статутом Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради, затвердженого рішенням Нікопольської міської ради від 26.03.2019 року № 43-46/VII (надалі Статут від 26.03.2019 року № 43-46/VII) (в матеріалах справи), який є чинний на даний час, встановлено:

1.1. КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «РИТУАЛЬНА СЛУЖБА» НІКОПОЛЬСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (далі - Підприємство ) є унітарним комерційним комунальним підприємством, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Нікополя.

1.3. Власником Підприємства є територіальна громада міста Нікополя в особі Нікопольської міської ради (далі - Власник).

1.4. Підприємство діє на підставі Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Закону України «Про поховання та похоронну справу», а також на підставі рішень Власника та цього Статуту.

1.5. Органом управління підприємства є Управління благоустрою інфраструктури та комунального господарства Нікопольської міської ради (далі Орган управління).

1.7. В своїй діяльності Підприємство керується Конституцією України, Законами України, Постановами Верховної Ради України, Указами Президента України, Постановами Кабінету Міністрів України, рішеннями Нікопольської міської ради та виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, а також цим Статутом.

2.1. Найменування Підприємства:

2.1.1. Повне українською мовою: КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «РИТУАЛЬНА СЛУЖБА» НІКОПОЛЬСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ.

2.1.2. Скорочене українською мовою: КП «РИТУАЛЬНА СЛУЖБА» НМР.

2.2. Місцезнаходження Підприємства: 53213, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Шевченка, буд. 203а.

3.2. Підприємство діє на засадах повного господарського розрахунку, забезпечує самооплатність, фінансування затрат на господарську діяльність, соціальний розвиток та матеріальне стимулювання працівників за рахунок зароблених коштів, несе повну відповідальність за результати господарської діяльності.

3.4. Підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями та боргами Власника та Органу управління, як і Власник та Орган управління не відповідають за борги Підприємства.

3.5. Підприємство має право від свого імені укладати угоди (контракти), набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у судових інстанціях.

6.1. Управління Підприємством здійснюється відповідно до цього Статуту.

6.2. Безпосереднє управління Підприємством здійснюється Власником через Орган управління.

6.3. Поточне керівництво (оперативне управління) Підприємством здійснює керівник Підприємства директор, (далі по тексту - директор), який призначається терміном від 3 місяців до 5 років на посаду Власником відповідно до діючого законодавства. Строк найму, права, обов`язки і відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом.

6.4. Власник:

6.4.4. Укладає і розриває контракт з директором Підприємства та здійснює контроль за його виконанням.

6.6. Директор Підприємства:

6.6.1. Безпосередньо підпорядковується Органу управління та несе персональну відповідальність за виконання покладених на Підприємство завдань і здійснення ним своїх функцій.

6.6.2. Діє без довіреності від імені Підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших органах у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами, підписує від його імені документи та видає довіреності та делегує право підпису документів іншим посадовим особам Підприємства, укладає договори, відкриває в органах Державної казначейської служби України та установах банків поточні та інші рахунки.

6.6.3. Самостійно вирішує питання діяльності Підприємства за винятком тих, що віднесені законодавством та цим Статутом до компетенції Власника та Наглядової ради.

6.6.6. Користується правом розпорядження майном та коштами Підприємства відповідно до законодавства та цього Статуту. Забезпечує ефективне використання і збереження закріпленого за Підприємством майна на праві господарського відання.

6.6.7. У межах своєї компетенції видає накази та інші акти, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Підприємства.

6.6.11. Приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників Підприємства, а також інші, передбачені законодавством про працю рішення у сфері трудових відносин, укладає трудові договори з працівниками Підприємства. Забезпечує раціональний добір кадрів, дотримання працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку. Створює умови підвищення фахового і кваліфікаційного рівня працівників згідно із затвердженим в установленому порядку штатним розкладом.

6.6.16. Несе відповідальність за збитки, завдані Підприємству з власної вини у порядку визначеному законодавством.

6.6.19. Вирішує інші питання, віднесені до компетенції директора Підприємства згідно із законодавством, цим Статутом, контрактом між Власником і директором Підприємства.

6.7. Директор Підприємства та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення і достовірність бухгалтерського обліку та статистичної звітності у встановленому законодавством порядку.

6.11. Громадський контроль за діяльністю Підприємства здійснює Наглядова рада (у разі її утворення), яка є постійно діючим колегіальним органом управління Підприємства, що в межах компетенції, визначеної законодавством і цим Статутом, контролює та координує діяльність Підприємства.

6.11.4. Компетенція і організація діяльності Наглядової ради визначається та регулюється рішенням Нікопольської міської ради від 30 листопада 2018 року № 59-42/VII «Про створення наглядових рад комунальних підприємств Нікопольської міської ради», а також Положенням про Наглядову раду, що затверджується Органом управління.

6.11.4. Всі члени Наглядової Ради здійснюють свою діяльність на громадських засадах без оплати.

6.11.5. Наглядова рада Підприємства :

6.11.5.3. Погоджує рішення про призначення на посаду директора Підприємства.

6.11.5.4. Погоджує рішення про звільнення з посади директора Підприємства.

Суд звертає увагу, що пунктом 6.6.11. Статуту від 26.03.2019 року № 43-46/VII встановлено, що саме Директор Підприємства приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників Підприємства.

Пунктом 6.6.7. Статуту від 26.03.2019 року № 43-46/VII, зокрема, встановлено, що саме Директор Підприємства у межах своєї компетенції видає накази.

Таким чином наказ директора і є формою рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників Підприємства.

Відповідно до Колективного договору Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради на 2018-2019 роки, який затверджено директором Шило Олегом Ігоровичем, Позивачем по даній справі, та прийнятого відповідно до Закону України «Про колективні договори і угоди», - директор підприємства також є його працівником.

Тобто, позивач ОСОБА_1 , перебуваючи 31.03.2021 року останній день на посаді директора Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради, видав та власноручно підписав наказ від 31.03.2021 року за № 06-к «Про звільнення ОСОБА_1 »що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 1 Наказу від 31.03.2021 року за № 06-к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивачем було зазначено: «1. Я, ОСОБА_1 , директор підприємства звільняюсь із займаної посади 31 березня 2021 р., згідно п.2 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору».

Згідно Додатку 3 до рішення Нікопольської міської ради від 30.11.2018 року № 59-42/VII «Про створення Наглядових рад комунальних підприємств Нікопольської міської ради» затверджена Виключна компетенція Наглядової ради комунального підприємства Нікопольської міської ради .

Пунктами 3 та 4 вказаної Виключної компетенції Наглядової ради комунального підприємства Нікопольської міської ради встановлено:

3. Погодження рішення про призначення на посаду керівника Підприємства.

4. Погодження рішення про звільнення з посади керівника Підприємства.

Виключна компетенція Наглядової ради комунального підприємства Нікопольської міської ради, яка затверджена рішенням Нікопольської міської ради від 30.11.2018 року № 59-42/VII «Про створення Наглядових рад комунальних підприємств Нікопольської міської ради», не містить положень за якими передбачена можливість погодження рішень власника чи уповноваженого ним органа, як і міського голови, оскільки згідно частини сьомої статті 78 Господарського кодексу України до компетенції наглядової ради підприємства віднесено виключно контроль за діяльністю керівника підприємства, а не власника чи уповноваженого ним органа, як і міського голови.

Рішенням Нікопольської міської ради від 30.11.2018 року № 59-42/VІІ «Про створення Наглядових рад комунальних підприємств Нікопольської міської ради», яке знаходиться в мережі Інтернет на сайті Нікопольської міської ради за посиланням:

https://nikopol-mrada.dp.gov.ua/publichna-informatsiia/dokumenti-nmr/arkhiv-rishen-miskoi-rady/2018-rik-51

Додатком 2 рішення Нікопольської міської ради від 30.11.2018 р. № 59-42/VII «Про створення Наглядових рад комунальних підприємств Нікопольської міської ради» затверджено Порядок утворення, організації діяльності та ліквідації Наглядової ради комунального підприємства Нікопольської міської ради.

Відповідно до пункту 7.5. та пункту 7.5.3 вказаного Порядок діяльності Наглядової ради за рішенням від 30.11.2018 р. № 59-42/VII, зокрема, встановлено, :

7.5. Засідання Наглядової ради скликаються головою Наглядової ради або секретарем за власною ініціативою чи на вимогу:

7.5.3. керівника Підприємства;

Також вказаним Порядком діяльності Наглядової ради за рішенням від 30.11.2018 р. № 59-42/VII передбачено:

7.6. Вимога про скликання засідання Наглядової ради складається у письмовій формі і подається на ім`я голови Наглядової ради. Датою надання вимоги вважається дата вручення повідомлення під розпис голові або секретарю Наглядової ради.

У випадку, якщо голова Наглядової ради відмовляється скликати засідання Наглядової ради, засідання скликається і проводиться секретарем Наглядової ради в порядку, визначеному цим Порядком.

7.7. Засідання Наглядової ради має бути скликане головою (секретарем) Наглядової ради впродовж 5 робочих днів після отримання відповідної вимоги.

7.10. Порядок денний, дата, час та місце проведення засідання Наглядової ради доводяться до членів Наглядової ради головою або секретарем Наглядової ради персонально не пізніше, як за два робочі дні до проведення засідання та розміщується на офіційному веб-сайті міської ради.

Таким чином, суд враховуючи вищенаведене, приходить до висновку що позивач ОСОБА_1 реалізуючи свої повноваження у тому числі за пунктом 6.6.7. Статуту Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради від 26.03.2019 року № 43-46/VII у межах своєї компетенції видав наказ від 31.03.2021 року за № 06-к «Про звільнення ОСОБА_1 », яким у свою чергу реалізував повноваження передбачене пунктом 6.6.11. Статуту Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради від 26.03.2019 року № 43-46/VII, а саме - Прийняв рішення про звільнення з роботи працівника Підприємства, - самого себе.

Також, Позивач мав всі законні можливості вимагати скликати засідання Наглядової ради для погодження свого рішення про звільнення його з посади директора Підприємства, проте не реалізував таке своє право, що у свою чергу унеможливило здійснення Наглядовою радою Підприємства Погодження його рішення про звільнення з посади директора Підприємств.

Крім цього відповідно до розпорядження Нікопольського міського голови від 28.12.2020 року № 482к «Про продовження строку дії контракту з ОСОБА_1 » було продовжено строк дії контракту з ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради з 01 січня 2021 року по 31 березня 2021 року.

Також з позивачем було укладено Контракт № 10/20 від 28.12.2020 року на вказаний період між Нікопольською міською радою в особі міського голови ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_1 на визначений строк до 31.03.2021 року.

Тобто між сторонами у відповідності до п.2 ч.1 ст. 23 КЗпП України було укладено строковий трудовий договір- контракт.

Таким чином позивач ОСОБА_1 був обізнаний з умовами даного контракту, яким він був призначений на посаду директора комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради з 01 січня 2021 року по 31 березня 2021 року та не потребував попередження про його вивільнення не пізніше ніж за два місяці. Оскільки відповідно до п.5.2 . Контракту, він припиняється після закінчення терміну його дії.

Проте суд, вважає що всупереч п.6.11.5,6.115.4 Статуту КП «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради звільнення директора ОСОБА_1 відбулося без погодження Наглядової ради підприємства.

Однак, суд враховує строки позовної давності у трудових правовідносинах.

Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У свою чергу, відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Стаття 257 ЦК України встановлює загальний строк позовної давності три роки.

Стаття 258 ЦК України передбачає, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, Кодекс законів про працю України встановлює спеціальну позовну давність для спорів в межах трудових відносин (ст. 233 КЗпП України).

Частиною 1 ст. 233 ЗКпП України встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 цієї статті, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Згідно ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач з урахуванням змісту Прикінцевих положень КЗпП України мав звернутись до суду до 01.08.2023, про що він і сам зазначає та просить суд поновити строки звернення до суду.

Натомість, звернення до суду з позовною заявою відбулось лише 27.11.2023 року.

При цьому, зміни до ст. 234 КЗпП України, пов`язані із продовженням строків на період карантину внесені не були, а від так пропущення строку звернення до суду після припинення дії карантину не дає абсолютного права на його поновлення з поважних причин, оскільки з моменту звільнення ОСОБА_1 31.03.2021 минуло більше року.

Щодо обґрунтувань позивача про пропущення строків для звернення до суду з

даним позовом, суд ставиться скептично, оскільки в цей час позивач не зважаючи на карантинні обмеження, а також і запровадження воєнного стану, наявність інших чинників (догляд за тестем, що потребує стороннього догляду) на початку 2023 р. звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з питань праці, Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці приводу визнання протиправною бездіяльності Державної служби України з питань праці про:

- визнання протиправною бездіяльність Державної служби України з питань праці

(Держпраці України), що виявилася у ненаданні згоди на проведення Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області позапланової перевірки у Комунальному підприємстві "Ритуальна служба" Нікопольської міської ради, яка була проведена у період з 15.01.2019 по 16.01.2019;

- визнання постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

від 07.02.2019 № ДН65/1505/АВ/ТД-ФС/89 про притягнення Комунального підприємства "Ритуальна служба" Нікопольської міської ради до відповідальності за порушення законодавства про працю у вигляді штрафу у розмірі 500760 грн. на користь держави протиправною та скасувати її.

Це свідчить про те, що у позивача було достатньо зусиль для захисту його інтересів в

судах та вчинення необхідних дій процесуального характеру.

А надані позивачем докази про наявність захворювань у його батька та тестя не свідчать про факт постійного догляду за ними, що перешкоджає реалізувати право на звернення до суду.

Тому суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено поважність причин пропуску звернення до суду, а також і підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КП «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради та відповідно і стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, які не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, зокрема щодо поважності причин пропуску звернення до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36,49,116,233,235 КЗпП України, ст. ст.13,27, 77-80,141,263-267,268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради; Комунального підприємства «Ритуальна служба» Нікопольської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо або через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 04.06.2025 року.

Суддя: М. В. Омеко