Номер провадження: 2/365/207/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 червня 2025 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Кучерявої Л.М.

за участі секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 2 в режимі відеоконференцзв`язку у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею, ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.10.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1991, після розлучення залишити прізвище « ОСОБА_3 », судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.10.2008 вона та відповідач зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1991. У шлюбі мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, конфлікт темпераментів та відсутність спільних інтересів Розходження в поглядах на виконання обов`язків в родині, а також розбіжності у питаннях виховання дітей стали причиною неможливості побудови згуртованого та гармонійного життя. Шлюб існує формально. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Через військову агресію Російської Федерації вона з дітьми 13.05.2022 змушена була виїхати до Польської Республіки. Примирення та подальше життя з чоловіком є неможливим, оскільки воно не відповідає ні його, ні її інтересам. Збереження шлюбу суперечить її особистим переконанням і моральним устоям суспільства.

14 лютого 2024 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. своєю ухвалою відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2024 зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.09.2024 ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2024 залишено без змін.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.01.2025 поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та призначено судове засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2025 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу передано за підсудністю на розгляд Згурівського районного суду Київської області.

Своєю ухвалою від 12.03.2025 суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. прийняла позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу до провадження та призначила судове засідання.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 01.04.2025 в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савко В.В., про зупинення провадження у справі з підстав перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, як мобілізованої особи до моменту його звільнення з військової служби, відмовив, надав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення подружжя строком 2 (два) місяці, зупинив провадження у справі до закінчення строку для примирення визначеного судом та призначив судове засідання у приміщенні Згурівського районного суду Київської області на 11 годину 00 хвилин 02.06.2025.

Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області Кучерявої Л.М. від 02.06.2025 поновлено провадження у справі.

Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області Кучерявої Л.М. від 02.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савко Віталія Вікторовича, про зупинення провадження у справі з підстав перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, як мобілізованої особи до моменту його звільнення з військової служби.

Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області Кучерявої Л.М. від 05.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Савко Віталія Вікторовича, про надання сторонам у справі строку для примирення.

У судове засідання 05.06.2025 позивач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася у встановленому законодавством порядку, у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Додатково 02.06.2025 направила до суду через систему «Електронний суд» клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначає, що вона зацікавлена у якнайшвидшому розгляді справи та відновленні її порушених прав, що відповідатиме принципам справедливого судочинства та сприятиме відновленню справедливості. Звертає увагу на те, що відповідач раніше заявляв клопотання про зупинення розгляду справи, а після відмови у задоволенні клопотання, оскаржив відповідну ухвалу до апеляційного суду. Це підтверджує те, що у відповідача є намір затягувати розгляд справи і надалі. В ухвалі від 01.04.2025 було надано сторонам строк для примирення. Хоча з боку позивача примирення є неможливим, однак за весь час, що минув з попереднього засідання, відповідач не піднімав перед позивачем питання щодо примирення та збереження шлюбних відносин, при цьому він приїздив провідувати дітей. Це дає підстави вважати, що примирення не є метою і для відповідача, а єдиним його мотивом є зумисне затягування розгляду справи. Підсумовуючи все вищезазначене, а також наведені нею раніше в позові пояснення у справі та клопотаннях аргументи, на підставі наведених нею норм національного та міжнародного права, приймаючи до уваги критерії розумності строків та критерії справедливості розгляду справи, просила завершити розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_1 також у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленого законом порядку. У судовому засіданні процесуальні прав відповідача забезпеченні участю його представника адвоката Савко В.В., який вважає за можливе провести розгляд справи за даної явки у часників судового засідання.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Савко В.В. позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки вважає, що всі обставини, які зазначені в позовній заяві на сьогодні є неактуальними, позивачем не надано доказів, що збереження шлюбу є неможливим. Суд не може встановити дійсних фактичних обставин справи, відсутні будь-які докази, що шлюб суперечить інтересам позивача, немає показів свідків.

Провівши розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 24 жовтня 2008 рокузареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що 24.10.2008 в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1991. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_3 », дружини « ОСОБА_3 » (а.с. 3 копія свідоцтва про шлюб).

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4, 5 копія свідоцтв про народження).

У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач ОСОБА_2 разом з дітьми проживає за межами України. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки це суперечить її інтересам. Представник відповідача заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд бере до уваги письмове клопотання позивача, в якому вона зазначає, що підтримує позовні вимоги і просить врахувати наведені нею у позовній заяві пояснення та аргументи щодо підстав розірвання шлюбу. Шлюб носить формальний характер, позивач вважає, що примирення з ОСОБА_1 є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її особистим переконанням і моральним устоям суспільства.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21 СК України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя.

Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї.

Частиною 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Зі змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність спільних дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує що не бажає продовжувати подружнє життя з відповідачем. На підставі цього, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу у даній справі також бере до уваги і те, що сторонам надавався строк для примирення два місяці, примирення не відбулося, оскільки, як стверджує позивач, з її боку примирення є неможливим, при цьому відповідач не вчиняв ніяких дій для налагодження відносин і збереження сім`ї.

Отже, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Стаття 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на вступ і розірвання шлюбу за власним бажанням. Україна, як сторона цієї Конвенції, зобов`язана забезпечувати реалізацію цього права без необґрунтованих перешкод.

Згідно зі ст. 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи вимоги позивача викладенні в позовній заяві та у письмових заявах, а також те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 іменувати шлюбним прізвищем « ОСОБА_3 ».

При зверненні до суду позивач ОСОБА_2 сплатила судовий збір у розмірі 1073 грн (одна тисяча сімдесят три) 60 копійок (а.с. 28 платіжна інструкція).

В силу норми ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, із відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн на користь позивача ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 21, 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України, ст. 19, 27, 141, 263-265, 268, 274, 279, 280, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 24 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1991, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 надалі іменувати шлюбним прізвищем « ОСОБА_3 ».

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча суддя Л.М. Кучерява