Справа № 127/2601/25
Провадження № 2/127/398/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

У січні 2025 з позовом до суду звернулася ОСОБА_1 , яка просила стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Мотивувала заявлені вимоги тим, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між сторонами попередньо існував договір про утримання сина до шести років. Наразі дитині виповнилося шість років, строк дії договору закінчився, відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, тому позивач змушена звертатися до суду з позовом.

Ухвалою суду від 10.02.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав відзив на позовну заяву у якій позовні вимоги частково визнав. Вказав на те, що він розуміє про обов`язок утримувати сина, тому він готовий плачувати аліменти у розмірі 1/6 від усіх його доходів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Мотивує такий розмір тим, що наразі він ФОП проте через збройну агресію російської федерації його бізнес потерпає, а дохід незначний. Він має інвалідність ІІ групи, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей від шлюбу. Також на його утриманні є мати, яка має також інвалідність ІІ групи, та через стан здоров`я не працює та потребує матеріальної допомоги. Проти розміру аліментів у розмірі 8000 грн заперечує, вказує на завищений розмір, та те, що стороною позивача не доведено, що він має змогу сплачувати аліменти у такому розмірі. Пояснив, що він добросовісно виконував умови договору з утримання сина, наразі сплачує аліменти у добровільному порядку, проте у меншій сумі.

Позивач надала відповідь на відзив у якому проти обставин викладених у відзиві заперечила. Вказала на те, що відповідач є успішним підприємцем, який володіє піцерією та закладами швидкого харчування та має значний дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти у тому розмірі, що визначила позивач. Звертає увагу на те, що діти відповідача мають маму ОСОБА_5 , яка також зобов`язана їх утримувати. Мати відповідача є ріелтором та здає по добово квартири в м. Умань, тому не потребує матеріальної допомоги сина. Оскільки відповідач взагалі не сплачує аліментів, не цікавиться фізичним станом сина позивач просить стягнути аліменти у розмірі 8000 грн.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимог підтримала та просила суд позов задовольнити із підстав наведених у позовній заяві. Додатково пояснила, що дитина відвідує приватну школу та має значні досягнення у математиці, тому дитина потребує додаткових витрат, на розвиток здібностей.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у сумі 3500 грн. Сторона відповідача підтримала обставини викладені у відзиві.

Представник відповідача ОСОБА_3 посилалась на відсутність доказів розміру доходів відповідача та належності йому закладів харчування.

Суд дослідивши надані докази установив, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У 2021 році сторони уклали договір про сплату аліментів на дитину згідно якого ОСОБА_2 зобов`язався сплатити ОСОБА_1 аліменти у сумі 4000 грн до досягнення дитиною шести років.

Наразі ОСОБА_4 виповнилося 6 років, тому договір припинив свою дію.

ОСОБА_4 поживає спільно з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Дитина ОСОБА_4 відвідує «ДЗ ДНЗ №30 ВМР» з 01.09.2023 року.

ОСОБА_2 має другу групу інвалідності довічно, за загальним захворюванням.

ОСОБА_2 має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки відповідач та його представник не надали доказів спорідненості ОСОБА_2 і ОСОБА_8 та доказів несення витрат на утримання, суд не приймає посилань сторони відповідача на те, що ОСОБА_2 утримує ОСОБА_8 .

ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, його дохід за період з першого кварталу 2024 по 4 квартал 2024 складає 39 грн, об`єктом оподаткування є кіоск у м. Умань.

Відповідач здійснював перекази коштів на виконання умов договору про аліменти, а також здійснював перекази коштів позивачці на утримання сина у 2025 році: з лютого по червень по 2500 грн щомісячно.

Відповідно до закону «Про Державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум на 2025 для дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 грн.

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, далі - СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючись щодо розміру аліментів на утримання дитини враховуючи, обставини передбачені ст. 182 СК України, а також звичайні потреби дитини, рівність обов`язку батьків в утриманні своєї дитини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково та вирішив стягнути з ОСОБА_2 у розпорядження ОСОБА_1 щомісячно аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4500 грн щомісячно.

Суд також зазначає, що позивач має право на стґягнення додаткових витрат відповідно до ст. 185 СК України в разі пред`явлення позову та надання відповідних доказів. Про те згідно позовної заяви такі вимоги позивачем не висувались. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд приймає до уваги те, що позивач в лютому - червні 2025 року перераховував ОСОБА_1 по 2500 грн як аліменти на утримання сина ОСОБА_9 і ценй факт визнаний позивачкою, тому заа вказаний період з відповідача належить стягнути аліменти в розмірі по 2000 грн на місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України , позивач була звільнена від його сплати, а відповідач є інвалідом 2-ї групи, судові витрати належитьвіднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 79, 81, 89, 141, 206, 244, 263, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути щомісячно зі ОСОБА_2 в розпорядження ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, за січень 2025 року та починаючи з 1.07.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стґягнути з ОСОБА_10 в розпорядження ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн за період з лютого по червень 2025 року

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 11.06.2025

Суддя: