Провадження 2-н/127/2101/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області на електронну адресу суду «» надійшла в електронній формі заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, встановлених частиною першою статті 161 ЦПК України.

Наказне провадження це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві, призначений для розгляду окремих категорій справ. У ньому суддя, у встановлених законом випадках, за заявою про видачу судового наказу від особи, якій належить право вимоги, без судового засідання та виклику стягувача й боржника, на основі доданих до заяви документів, видає судовий наказ.

Порядок вирішення справ у наказному провадженні визначено у розділі II ЦПК України (статті 160-173).

Згідно з частиною 1 статті 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, які мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частина 2 статті 100 ЦПК України визначає, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Суд звертає увагу, що заява про видачу судового наказу була надіслана на електронну адресу суду («») та не була підписана кваліфікованим електронним підписом заявника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Стаття 163 ЦПК України, яка містить вимоги до заяви про видачу судового наказу, передбачає, що заяви, які подаються до суду в електронній формі, повинні бути підписані електронним цифровим підписом учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України.

Отже, оскільки заява про видачу судового наказу надійшла на електронну адресу суду без накладення кваліфікованого електронного підпису заявника та поза межами функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (або її окремих підсистем), вона не відповідає вимогам до форми подання документа.

Відповідно до частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суд роз`яснює, що відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

Згідно з частиною 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 43, 160-167, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину, поданою в електронній формі без дотримання вимог щодо використання кваліфікованого електронного підпису.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: