ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С.Б.

Суддів Дряниці Ю.В., Обідіної О.І.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк»

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року у складі судді Материнко М. О.

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року представник АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилаючись на факт прострочення боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 12.07.2011 та наявність заборгованості, яка виникла станом на 28.10.2020 у сумі 55 721,15 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 43 968,45 грн та заборгованості за простроченими відсотками - 11 752,70 грн, просив про стягнення з ОСОБА_1 вказаної суми заборгованості з покладенням на відповідача понесених по справі судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що 12 липня 2011 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які оприлюднені на офіційному сайті https//privatbank.ua/terms, складає договір про надання банківських послуг.

За умовами цього договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, який в подальшому збільшився до 48 319,94 грн, про що зазначено в Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом.

Проте, своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12.07.2011 у розмірі 43 968,45 грн та судовий збір у розмірі 1 658,69 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що надані банком Умови і Правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, а анкети-заяви від 12.07.2011 не містять зв`язку з договором, зазначеним у позові, а отже не підтверджують доводи позовної заяви в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підписанням у встановлений законом спосіб заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підтвердила, що вона приєдналася до умов договору та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що свідчить про укладення між банком та відповідачем у встановлений законом спосіб кредитного договору, відтак доведеним є існування між сторонами договірних зобов`язань та загальної суми боргу.

Вказує, що відповідач була належним чином повідомлена про умови кредитування щодо сплати процентів, підтвердженням чого є підписана ОСОБА_1 довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка міститься у матеріалах справи та яку місцевий суд не дослідив.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання останньою 12.07.2011 анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді поновлювального кредитного ліміту на платіжну картку (а. с. 14).

Своїм підписом в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач підтвердила, що вона погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, що розміщені у мережі інтернет за адресою: https//privatbank.ua/terms у редакції, чинній на дату підписання договору, з якими вона ознайомилася та погоджується, складають договір про надання банківських послуг.

На виконання умов договору відповідачу було надано кредитну картку Універсальна, яка неодноразово перевипускалась, остання карта № НОМЕР_1 з терміном дії до 02/23 була видана 29.03.2019 (а. с. 13).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кредитний ліміт станом на 27.04.2020 становив 45 820 грн (а. с. 12).

З виписки по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 вбачається, що вона користувалася кредитними коштами, знімаючи готівку, поповнюючи номер мобільного телефону, здійснюючи покупки у торгівельній мережі та проводячи грошові перекази через додаток Приват24, та вносила кошти у часткове погашення кредиту, внаслідок чого станом на 28.10.2020 виникла заборгованість по кредиту в сумі 55 721,15 грн, з яких 43 968,45 грн - заборгованість за тілом кредиту та 11 752,70 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 48-52).

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 509, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України зобов`язання виникають з договорів та інших правочинів.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3, статті 6, частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі, що переглядається апеляційним судом, наданими позивачем доказами, які відповідають вимогам процесуального закону щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору шляхом приєднання відповідача ОСОБА_1 до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», отримання нею кредитної картки із встановленим кредитним лімітом, а також факт використання відповідачем кредитних коштів та часткового погашення кредитної заборгованості, що свідчить про укладення між сторонами спірного кредитного договору та виникнення у відповідача обов`язку повернути використані кредитні кошти та сплатити банку проценти за користування кредитом.

При цьому колегія суддів зауважує, що правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 191/2648/17 (провадження № № 61-5662св19), на які посилається в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, стосуються обставин коли Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не визнаються відповідачем та не містять його підпису, що не є подібним обставинам, встановленим судом у цій справі. Натомість, у даній справі наявна довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а. с. 15), підписана ОСОБА_1 , яка безпідставно не взята до уваги місцевим судом, у якій чітко визначено базову відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 3% в місяць.

З огляду на викладене, у спірних правовідносинах кредитор має право на захист своїх прав шляхом вимагання сплати заборгованості за кредитом та дострокового повернення боржником фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1054, частина друга статті 1050 ЦК України), що залишено поза увагою судом першої інстанції.

Згідно частини першої статті 1048, частини другої статті 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Беручи до уваги, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, відповідач користувалася кредитними коштами та частково погашала кредит, тим самим визнавала взяті на себе зобов`язання, не заперечувала проти Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт, що визначають умови кредитування, та заборгованості, яка виникла станом на 28.10.2020, не сплатила, заявлені АТ КБ «ПриватБанк» вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за використаним кредитним лімітом на суму 55 721,15 грн та простроченими процентами за користування кредитними коштами у розмірі 17 756,42 грн є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення не надав належної правової оцінки наявним у справі доказам, неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового судового рішення про задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат, зокрема, понесених позивачем витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви - 2 102 грн та апеляційної скарги - 3 153 грн, а всього 5 255 грн, які у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» - задовольнити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» 55 721,15 грн заборгованості за кредитним договором б/н від 12 липня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 5 255 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Ю. В. Дряниця

О.І. Обідіна