Справа № 502/630/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . Дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 , прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР тобто, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується відповідним актом депутата про встановлення фактів від 18.03.2025 року. Однак, ОСОБА_3 при житті належним чином не переоформила та не перереєструвала на себе відповідне спадкове майно. Мати позивача, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 належного ОСОБА_2 . Позивач, ОСОБА_1 , будучи дочкою ОСОБА_3 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом. Позивач прийняла спадщину фактично, оскільки проживала та була зареєстрована разом з ОСОБА_3 за однією адресою на день її смерті, що підтверджується відповідним актом депутата про встановлення фактів від 18.03.2025 року. Позивач, ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю працюючих нотаріусів на постійній основі на території м. Кілія та колишнього Кілійського району, у зв`язку зі смертю приватного нотаріуса ОСОБА_4 в липні 2024 року та відсутності з лютого 2022 року приватного нотаріуса Юрченко М.Є., наявними обмеженнями щодо пересування цивільних осіб, які діють під час правового режиму воєнного стану, позбавлений можливості належним чином звернутися до нотаріусів в Кілійській територіальній громаді та оформити належним чином спадкові права, які залишилися після смерті свого чоловіка, у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5. Під час звернення до нотаріуса, їй нотаріусом було надане усне роз`яснення, що через відсутність всіх належних правовстановлюючих документів на житловий будинок, в тому числі і відсутність належної реєстрації спадкового майна на померлого спадкодавця, необхідно звернутися до суду за вирішенням цього питання. Нотаріус пояснив, що так як належних правовстановлюючих документів на житловий будинок немає, право власності не зареєстроване на померлого спадкодавця, позивач ОСОБА_1 повинна звернутися до Кілійського районного суду за захистом свої прав. На вимогу ОСОБА_1 надати письмову відповідь щодо неможливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, нотаріус зазначив, що не має змоги та можливості видати такий лист та підкреслив необхідність звернутися до суду. На теперішній час вищевказані обставини унеможливлюють оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд:

- визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 та в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 40,8 кв.м. та загальною площею 69,1 кв. м., бані літ. Б, сараю літ. В1, гаражу літ. Г, убиральні літ. Д, надвірних споруд - № 1-4, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідносвідоцтва про шлюб від 26.05.1958 р., рос. ОСОБА_5 та рос. ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 26.05.1956 року, про що зроблено актовий запис за № 19. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.02.1966 р., запис акта про народження № 11 рос. ОСОБА_5 рос. ОСОБА_3 є батьками: рос. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідносвідоцтва про укладення шлюбу від 24.07.1982 р., рос. ОСОБА_9 та рос. ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 24.07.1982 року, про що зроблено актовий запис за № 345. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. ОСОБА_10 .

З свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 08.09.1999 р. вбачається, що шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 розірвано, актовий запис № 117.

Згідносвідоцтва про одруження від 12.10.1999 р., ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 12.10.1999 року, про що зроблено актовий запис за № 102. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_13 ».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 від 31.07.1987 р., актовий запис № 17, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 від 20.06.2024 р., актовий запис № 262, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно акту про встановлення фактів від 18.03.2025 р. вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за матір`ю ОСОБА_3 , лікувала її та після смерті здійснювала її поховання.

З договору купівлі продажу від 14.09.1966 р. та довідки КП КМР БТІ № 947 від 06.11.2024 р., ОСОБА_2 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту від 15.10.2024 р., житловий будинок розташований по АДРЕСА_2 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 40,8 кв.м. та загальною площею 69,1 кв. м., бані літ. Б, сараю літ. В1, гаражу літ. Г, убиральні літ. Д, надвірних споруд - № 1-4.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 80977312 від 29.04.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 80977281 від 29.04.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 81393042 від 03.06.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 81393003 від 03.06.2025 р. сформованої Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація в Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 та в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 40,8 кв.м. та загальною площею 69,1 кв. м., бані літ. Б, сараю літ. В1, гаражу літ. Г, убиральні літ. Д, надвірних споруд - № 1-4, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников