БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1254/24
Провадження № 2/730/25/2025
У Х В А Л А

"24" червня 2025 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ріхтера В.В.,

з участю секретаря судового засідання Магомедової О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Борзна Чернігівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Комарівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вказана справа.

Ухвалою суду від 11.06.2025 року у справі призначено підготовче судове засідання на 24 червня 2025 року.

23.06.2025 року, після обіду, (передано судді 24.06.2025 року) до суду надійшло клопотання від імені ОСОБА_1 з приводу проведення судового засіданні в режимі ВКЗ.

Вказане клопотання надійшло на офіційну електронну пошту суду, однак без ЕЦП.

Однак, як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 3 травня 2022 року у справі № 205/5252/19 суди зобов`язані перевіряти процесуальні документи, подані на електронну адресу суду з підписанням ЕЦП.

Так, ВС виснував, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, вони скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно з підпунктом 15.1 п. 1 розд. ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документа через електронний кабінет.

Чинне процесуальне законодавство не забороняє учасникові справи звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду з обов`язковим скріпленням таких документів власним електронним цифровим підписом учасника справи.

Крім того, як виснувала ВП ВС у постанові від 13 вересня 2023 року по справі №204/2321/22, законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, процесуальних документів в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

Звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

У цій справі заявник звернувся до суду з відповідною заявою направивши її на електронну пошту суду.

Суд, отримавши процесуальні документи в електронній формі, має здійснити перевірку, чи містить такий документ електронний підпис. Доступ до перевірки електронного підпису є відкритим, тому суд має можливість та зобов`язаний достовірно встановити, що особа, яка подає процесуальний документ до суду, підписала його електронним підписом, який прирівнюється до власноручного. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 755/1549/22, провадження № 61-6415св22.

Електронне звернення було направлено в електронному вигляді та не містить електронного цифрового підпису відправника.

Відносини, які виникають у разі застосування ЕЦП та електронного документообігу, врегульовані Законом України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 року та Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Електронне звернення було направлено в електронному вигляді та не містить електронного цифрового підпису, у відповідності до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», де визначено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. ч. 1 - 2 ст. 6 зазначеного Закону).

Положення зазначених законодавчих актів надають ЕЦП статус аналогу власноручного підпису, створюють правову основу для застосування ЕЦП і здійснення юридично значущих дій шляхом електронного документообігу. Тобто, електронний підпис:- засвідчує, що підписаний документ надходить від особи, яка його підписала;- є гарантією того, що підписаний документ не зазнав корегування з боку третіх осіб;- позбавляє особу, яка підписала документ, можливості відмовитися від зобов`язань, викладених у цьому документі.

Накладання електронного цифрового підпису (підписування) - це операція, яка здійснюється відправником (підписувачем) документу із використанням його таємного ключа. При виконанні цієї операції на вхід відповідної програми подаються дані, які треба підписати, та таємний ключ підписувача. Програма створює із даних за допомогою таємного ключа унікальний блок даних фіксованого розміру (власне ЕЦП), який може бути справжнім тільки для цього таємного ключа та саме для цих вхідних даних. Тобто, ЕЦП - це своєрідний «цифровий відбиток таємного ключа і документа».

Відповідно ч. 8 ст. 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги" (ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Судом встановлено, що заяву не підписано, оскільки документ надійшов на офіційну електронну пошту суду, засвідчення ЕЦП до суду не надано, за наслідком чого суд позбавлений можливості перевірити особу відправника.

Графічне зображення підпису, у поданій заяві, не слугує належним підтвердженням для встановлення особи, яка подала заяву.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі №200/12772/18 (провадження № 14-99 зц 19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її не підписання, вказала, у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме, з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

Отже, заява, яка не скріплена ЕЦП позбавляє суд можливості дійсно перевірити, що вказана заява надійшла від сторони у справі, а не від іншої особи.

Крім того, заява у справі надійшла з невідомої електронної адреси, відомості щодо належності вказаної адреси саме позивачу у цій справі відсутні, також вказана адреса не зареєстрована у системі Електронний Суд.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

У частині четвертій статті 183 ЦПК України закріплено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, подана заява не може бути прийнятою до розгляду та підлягає поверненню заявнику, оскільки в порушення вимог частини другої статті 183 ЦПК України не підписане особою, яка його подала.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.183 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання від імені ОСОБА_1 з приводу проведення судового засіданні в режимі ВКЗ повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ріхтер В.В.