Провадження № 2/127/3669/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2025 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В. В., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Пунько Ірини Валеріївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, стягнення компенсації в порядку поділу майна подружжя,-
11.06.2025 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, стягнення компнсації в порядку поділу майна подружжя.
Разом із позовною заявою представник позивача - адвокат Пунько І. В., подала до суду заяву про забезпечення позову, яку обґрунтувала тим, що звертаючись із позовом, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , грошову компенсацію за 1/2 частки у спільному майні подружжя - квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 785 042 грн.
Відповідач не заперечує прав позивача на спірну квартиру, однак відмовляється у позасудовому порядку здійсити розподіл майна набутого спільно за період перебування в зареєстрованому шлюбі, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду.
Враховуючи те, що загальна площа спірної квартири складає 32,7 кв.м., житлова 15,6 кв.м., та доскладу квартири входить лише одна житлова кімната, відповідна квартира є неподільною річчю і не може бути поділена у натурі між сторонами без втрати свого цільового призачення.
Таким чином, позивач претендує на отримання грошової компенсації за вою частку в праві спільної сумісної власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 32,7 кв.м, від відповідача у розмірі 785 042 грн.
В той же час, у випадку ухвалення рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача компенсації за квартиру, у відповідача будуть відсутні перешкоди у відчуженні спірної квартири та у випадку відсутності її у власності відповідача та невиконання в добровільному порядку даного рішення, позивач буде позбавлена можливості отримати присуджену їй компенсацію.
У зв`яку із викладеним представник позивача просить накласти арешт на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .і
Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права, яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній , і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2 ЦПК України.
Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин між сторонами є квартира АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 12.08.2022 року №1953, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян О. О.
Співмірність у застосуванні заходів забезпечення позову передбачає дотримання судом такого балансу інтересів сторін, що виключає як надмірні негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для приватних прав та інтересів відповідача, так і негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для прав та інтересів позивача, пов`язаних із публічних інтересів правосуддя, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешу на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , а тому заява представника позивача - адвоката Пунько І. М. про забезпечення позову підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-152 ЦПК України,
Заяву представника позивача - адвоката Пунько Ірини Валеріївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, стягнення компнсації в порядку поділу майна подружжя, задовольнити.
Накласти арешт на належну ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.
На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.
Відповідно до вимог ч.10 ст.153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Суддя: