РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т. В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., за участю представника позивача адвоката Жук М.В., представника відповідача адвоката Крупінської Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей

У С Т А Н О В И В:

В липні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому зазначила, що перебувала у шлюбі із відповідачем, який був зареєстрований 21.05.2016 Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, від якого у них народилось двоє дітей, син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після реєстрації шлюбу вони разом проживали в Україні, відповідач був приписаний в домоволодінні, яке належить її матері. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано, діти залишились проживати разом з матір`ю та перебувають на повному її утриманні, в той час як відповідач є здоровою та працездатною особою, добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей не бажає матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що ставить останню у скрутне матеріальне становище.

У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 11.07.2024 року.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, її представник, адвокат Жук М.В., яка діє на підставі ордеру серії АС №1111567 від 25.10.2023, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові просила їх задовольнити. Зазначила, що з моменту звернення позивачкою з позовом відповідач не вчинив жодних дій щодо утримання та виховання дітей, не цікавився їх здоров,ям.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Крупінська Н.Л., яка діє на підставі ордеру серія АС №1083905 від 20.08.2024, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вказала що відповідач згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, оскільки немає стабільного доходу, при цьому виплачує кредит та в нього народилась ще одна дитина.

Суд, заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено наступні обставини.

З 21.05.2016 року сторони перебували шлюбі, який зареєстрований Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

За час подружнього життя в них народилось двоє дітей, син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 24.10.2023 та серія НОМЕР_2 від 24.10.2023.

Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31.10.2024 року шлюб між сторонами розірвано.

В ході судового слідства встановлено, що неповнолітні діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проживають та зареєстровані разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на її повному утриманні, в той час відповідач ніяким чином не реагує на вимоги позивачки, матеріальної допомоги на утримання дітей так і не надає, участі у вихованні і витратах на дітей не приймає, що ставить відповідачку у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV).

У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2). і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

З урахуванням встановлених судом обставин, приймаючи до уваги, що стягнення аліментів на утримання дитини має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Щодо заявленого позивачкою розміру аліментів, суд виходить з наступного.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на дітей не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Згідно усталеної судової практики розмір стягуваних аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей складає 1/3 частину заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно даних вказаних в позовній заяві, відповідач ОСОБА_6 , народився у м.Варшива, Республіка Польща, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 (вул. Здройова, 3/6), Республіка Польща,

Як вбачається з перекладу з польської мови на українську, згідно копії Рішення RE-710-685/iiwani/07/24/220724/00005/2024, ОСОБА_6 визнаний безробітним з 22.07.2024. дотепер, з правом отримувати допомогу по безробіттю від 20.10.2024 до 21.07.2025 допомога 80%.

Користується кредитом від банку Santader Bank Polska S.A. на суму 372 600,00 злотих, наданим за договором № Е1597314 від 16.12.2021. Кредит погашає вчасно, заборгованість відсутня.

Згідно перекладу з польської мови на українську, зі свідоцтва про підтвердження визнання батьківства USC/Z/5 10.12.2024, вбачається, що ОСОБА_6 є батьком в стосунку ненародженої дитини ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилась дочка ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану у м.Валбжих, Республіка Польща.

Відомості щодо місця проживання дитини з батьком та її утримання відсутні.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2025 рік» з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років 2 563 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 3 196 грн.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 за №2037-VІІІ, з липня 2017 внесені зміни до вимог ч.2 ст.182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин, зокрема, наявності у відповідача дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кредитних зобов`язань, відсутність узгодженості між сторонами щодо утримання двох неповнолітніх дітей від шлюбу з ОСОБА_1 , про що свідчить не сплата аліментів, позиції відповідача, який в добровільному порядку не виконує обов`язків щодо утримання дітей та приймання участі у їх вихованні, хоч є здоровою та працездатною особою. Водночас, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного духовного, морального і соціального розвитку дітей, їх рівню життя, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття, що є достатнім для забезпечення в повній мірі інтересів кожної дитини.

Посилання сторони відповідача, що на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не доведені суду жодним належним доказом.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентиніфікаційний (Pesel ) НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 11.07.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_2 ), індекс 57-340, ідентиніфікаційний (Pesel ) НОМЕР_4 , судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2025.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ