ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/3872/23

провадження № 22-ц/4809/893/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Волошина М. О.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року у складі головуючого судді Драного В. В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви і ухвали суду першої інстанції.

12 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року в справі №404/3872/23 за позовом ПрАТ «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за нововиявленими обставинами. Згідно поданої заяви просив скасувати дане рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПрАТ «Кіровоградобленерго» відмовити.

В обгрунтування зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року, позовні вимоги ПрАТ Кіровоградобленерго до ОСОБА_1 про стягнення збитків задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ Кіровоградобленерго завданих збитків 41 502,44 грн, а також 2 684,60 грн судового збору. Ухвалою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду України від 03 березня 2025 року у відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 відмовлено.

Вказав, що обставини справи, викладені в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року фактично дублюються із текстом позовної заяви позивача. Так, вказане рішення грунтувалося на визнанні дійсними обставин справи, викладених в акті порушення №002238 від 09 листопада 2022 року.

Заявник зазначив, що є підстави для подачі заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з огляду на таке.

Так, під час звернення до КП ЖЕО №4 з приводу ремонту протікаючих стиків панелей зовнішніх стін в квартирі заявника, в розмові з головним інженером КП ЖЕО ОСОБА_2 , йому стали відомими обставини, які є істотними для справи, і які не були, і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи.

А саме, що обставини викладені в акті № 002238 від 09 листопада 2022 року на якому грунтувався позов, та на яких грунтувалося рішення суду, були вигадані та насправді не мали місця.

За рекомендацією головного інженера КП ЖЕО № 4, ОСОБА_2 , він звернувся із заявою до КП ЖЕО №4, та 20 січня 2025 року отримав офіційну відповідь стосовно даного питання.

Одразу після отримання 20 січня 2025 року відповіді він не міг звернутися із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, враховуючи, що судове рішення може бути переглянуте за нововиявленими обставинами лише після набрання ним законної сили.

З метою закінчення розгляду справи, 13 лютого 2025 року він звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 404/3872/23, які просив скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 03 березня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження, у зв`язку з тим, що справу № 404/3872/23 віднесено категорії малозначних.

Отже, після відмови у відкритті касаційного провадження, заявник вважав закінченим розгляд справи, тому звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

У позовній заяві та акті № 002238 від 09 листопада 2022 року стверджувалось, що доступ до розподільчого щитка надала головний інженер КП О №4 ОСОБА_2 . Так, як було зазначено: «Даний акт було складено двома представниками оператора системи розподілу у присутності головного інженера КП ЖЕО № 4, Гаршан Н. В., яка надала доступ до розподільчого щита представникам ОСР, а також засвідчила наявність порушення та відмову споживача від присутності при складанні акту порушення.»

Заявник вказує, що нововиявленими обставинами є те, що відповідно до листа КП ЖЕО № 4 Р-19 від 20 січня 2025 року працівники ЖЕО не були присутні і не брали участі у складенні та підписанні зазначеного акту, та не надавали доступу працівникам АТ «Кіровоградобленерго» до належного йому тамбуру перед квартирою.

Так, Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №4 Кропивницької міської ради» на заяву ОСОБА_1 стосовно надання 09 листопада 2022 року працівникам ПрАТ «Кіровоградобленерго» доступу до тамбура кв. АДРЕСА_1 повідомило, що обставини, викладені ним в заяві щодо надання 09 листопада 2022 року працівникам ПрАТ «Кіровоградобленерго» доступу до тамбура кв. АДРЕСА_1 не підтвердились, оскільки працівники ЖЕО не надають доступу до тамбурів квартир житлових будинків.

Зазначає, що вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановления правильного рішення у справі.

Крім того, наголосив, що вказані обставини не були відомі і не могли бути відомі йому 06 червня 2024 року під час ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда та 04 грудня 2024 року під час ухвалення постанови Кропивницьким апеляційним судом, оскільки стали відомі заявникові з листа КП ЖЕО № 4 Р-19 від 20 січня 2025 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року, з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2025 року про виправлення описки, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

Встановивши, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано з пропуском визначеного законом строку, суд не знайшов підстав для поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки заявник не надав жодних доказів щодо обставин, які перешкоджали подати відповідну заяву у встановлений законом строк.

Крім того, судом не встановлено наявності у заявника будь-яких труднощів чи перешкод, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи, що заявник пропустив встановлений законом строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за відсутності підстав для його поновлення, суд першої інстанції залишив дану заяву без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року, визнання поважними причин пропуску строку на подачу заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року у справі №404/3872/23 та поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року у справі №404/3872/23 за нововиявленими обставинами. Також заявник просив постановити окрему ухвалу щодо виявлення під час розгляду справи неправдивих показань та підроблення доказів, та направити її прокурору.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги заявник вказав, що про нововиявлені обставини, про які зазначено в заяві про перегляд судового рішення, він дізнався лише 20 січня 2025 року.

Згідно ст. 423 ЦПК України судове рішення може бути переглянуто за нововиявленими обставинами лише після закінчення розгляду справи. Тому, для закінчення розгляду справи, 13 лютого 2025 року він звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 404/3872/23, які просив скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт розраховував, що після подання касаційної скарги справа буде направлена до суду касаційної інстанції за запитом Верховного Суду, тому не вбачав можливості для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки справи в суді першої та апеляційної інстанції не було, і розгляд заяви про перегляд за нововиявленими обставинами був неможливий, остаточне рішення по справі прийняте не було і існувала вірогідність скасування рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року та рішення Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року судом касаційної інстанції.

Після відмови у відкритті касаційного провадження заявник вважав, що розгляд справи є закінченим, і стало можливим звернутися до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, однак суд першої інстанції помилково вважав пропущеним строк на подання такої заяви.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ «Кіровоградобленерго» не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представника ПрАТ «Кіровоградобленерго» Попової О. О., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Главою 3 Розділу V ЦПК України передбачено перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

У пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Відповідно до частини першої, пункту 6 частини третьої статті 426 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинна відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. До заяви додається, зокрема у разі пропуску строку на подання заяви, клопотання про його поновлення.

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду.

У разі пропуску строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) потрібно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних підстав, які враховуються для поновлення пропущеного процесуального строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору, що передбачає неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження чи перегляду рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

За змістом статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, процесуальним законом встановлені часові обмеження на вчинення тих чи інших процесуальних дій, зокрема на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, у разі недотримання яких, суд, виключно за обґрунтованим клопотанням та в межах доводів заявника може поновити строк на звернення до суду. У разі пропуску відповідного строку та за відсутності клопотання учасника справи про його поновлення суд залишає заяву без розгляду. Це правило не стосується пропуску присічного строку, який не підлягає поновленню навіть за наявності поважних причин його пропуску.

Врішуючи питання щодо дотримання строку звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суди мають керуватися статтями 126, 127, 424 ЦПК України.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у змісті постанови від 21 квітня 2021 року у справі № 522/6750/17-ц (провадження № 61-1700св21), вирішення питання про відкриття провадження про перегляд рішення за нововиявленими обставинами за заявою, яка подана з пропуском встановленого законом процесуального строку, можливе лише після вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку.

У цій справі позов ПрАТ «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків задоволено повністю рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року, яке залишене без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Відтак, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, набрало законної сили 04 грудня 2024 року.

12 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року за нововиявленими обставинами. В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначав, що 20 січня 2025 року він отримав офіційну відповідь від КП ЖЕО №4 стосовно надання працівниками КП ЖЕО №4 доступу працівникам ПрАТ «Кіровоградобленерго» до тамбура квартири АДРЕСА_1 , в якій зазначалось, що працівники КП ЖЕО №4 не надають доступів до тамбурів квартир житлових будинків.

Отже, як зазначив сам заявник, 20 січня 2025 року він був обізнаний про обставини, які вважає нововиявлені у цій справі.

Проте з такою заявою звернувся до суду першої інстанції лише 12 березня 2025 року, долучивши при цьому клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року у справі №404/3872/23. В обгрунтування клопотання сам ОСОБА_1 зазначив, що пропустив строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просив його поновити, враховуючи, що дізнався про ці обставини 20 січня 2025 року, і тому строк пропущений з поважних причин. Поважною причиною заявник вважав те, що ст. 423 ЦПК України визначено, що судове рішення може бути переглянуто за нововиявленими обставинами лише після набрання ним законної сили. Просив врахувати, що 13 лютого 2025 року він звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 грудня 2024 року, які просив скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Лише після відмови у відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 вважав закінченим розгляд справи та звернувся до суду з заявою.

Суд врахував, що про обставини, які зазначені як підстава для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявникдізнався 20 січня 2025 року, тому перебіг тридцятиденного строку для звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розпочався саме з цього дня та сплинув 20 лютого 2025 року, однак із такою заявою ОСОБА_1 звернувся лише 12 березня 2025 року.

Колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду про безпідставність тверджень заявника, що на дату виявлення нововиявлених обставин рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, оскільки вони грунтуються на помилковому трактуванні норм процесуального закону. Процесуальним законом не встановлено заборон чи обмежень у поданні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в разі його оскарження в касаційному порядку.

Крім того, заявник не надав жодних доказів щодо існування істотних перешкода чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Оскільки заяву про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами подано заявником з пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України, відповідно суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду.

Доводи, наведені на обґрунтування апеляційної скарги, не є підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права, фактично зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції правильно надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, при постановленні оскарженої ухвали дотримано норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Оскільки оскаржена ухвала суду залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення, підстави для розподілу судових витрат, передбачені ст. 141 ЦПК відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 20.06.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко