ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3694/25 Справа № 203/7154/24 Головуючий у першій інстанції: Єдаменко С. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про відмову від вимог заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України у цивільній справі за апеляційною скаргою Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Єдаменко С.В. від 24 грудня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може здійснити належне юридичне оформлення реєстрації народження дитини за законами України з огляду на подання заявницею документів, що мають підтверджувати факт народження, виданих на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення цього факту необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Тому заявниця просила встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ялта, Автономна Республіка Крим, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, від батьків, що перебувають у шлюбі: мати дитини - громадянка України ОСОБА_1 , батько дитини громадянин України ОСОБА_2 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України задоволено. Встановлено факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ялта Автономна Республіка Крим Україна, дитини - хлопчика ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_1 , громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою смт. Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області Україна, батько ОСОБА_2 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт. Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області Україна.

З таким рішенням не погодився Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2024 року.

06 травня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від її заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, в якій вона просить прийняти таку відмову та закрити апеляційне провадження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Учасникам справи також роз`яснюються наслідки закриття провадження у справі передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, якою встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Матеріали справи свідчать про відсутність визначених у згаданих нормах цивільного процесуального права перешкод для прийняття відмови заявниці від її заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, що відповідає умовам ст. 206 ЦПК України, та в цілому також відповідає принципу диспозитивності.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України визначено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки у розділі ІV ЦПК України прямо не передбачено право заявника подавати відмову від заяви про встановлення юридичного факту, а тільки міститься посилання на те, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом то, виходячи з цього, слід застосувати загальні правила, встановлені цим Кодексом для позивача щодо відмови від позову.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що заява про відмову від заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України подана особисто ОСОБА_1 та викладена у письмовій формі, - колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1 від її заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України; рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2024 року визнати нечинним, провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 206, 255, 256, 373, 377 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від її заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2024 року визнати нечинним.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 13 червня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова