Провадження № 2/127/4060/25
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Бойко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та зобов`язання до вчинення дій, -

УСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та зобов`язання до вчинення дій.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд, встановив, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як на підставу для звільнення від сплати судового збору позивач у позові посилається на положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Разом з тим, Законом України «Про захист прав споживачів» урегульовано відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів (частини перша, друга).

Як убачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, предметом спору у даній справі є питання щодо визнання протиправності дій відповідача в частині припинення розподілу (передачі) електроенергії та зобов`язання виконання умов Договору щодо здійснення розподілу (передачі електроенергії.

Відтак зі змісту спірних правовідносин, а також відповідних договорів, доданих до позовної заяви, убачається, що саме позивач є постачальником продукції електричної енергії за «зеленим тарифом» приватним домоволодінням.

Відтак, виходячи зі змісту позовної заяви, спір між сторонами виник саме на підставі договірних відносин, які регулюються ЦК України, а не Законом України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позову у даній цивільній справі.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.), а майнового характеру 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.), і не більше 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (15 140,00 грн.).

Таким чином, позивачу необхідно сплатити 2 422,40 грн. судового збору (за 2 вимоги немайнового характеру)

Слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

У відповідності до ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху та надати позивачу п`ять днів з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, в іншому випадку позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: