г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 2-459/10
Номер провадження 4-с/213/7/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

секретар судового засідання Куропятник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 14, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Леоненко Ольги Анатоліївни, стягувач: ОСОБА_2 , за відсутності учасників процесу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.05.2025 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Леоненко Ольги Анатоліївни, в провадженні якої перебуває виконавче провадження №77594062, вжити дій щодо перерахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів за період з 17.01.2022 по 07.03.2025 з урахуванням сплачених сум в цей період.

Скарга обґрунтована тим, що 21.03.2025 державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Леоненко Ольгою Анатоліївною відкрито виконавче провадження №77594062 з примусового виконання виконавчого листа №2-459/10,6/213/236/24 виданого 05.05.2010 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.02.2010 і до досягнення дитиною повноліття. 01.04.2025 заявником було подано заяву до державного виконавця щодо врахування квитанцій про сплату аліментів у період з 17.01.2022 по 07.03.2025. Згідно відповіді в.о. начальника Інгулецького відділу ДВС від 08.05.2025 №28.9-34/84642, додані до заяви квитанції, відповідно до яких отримувачем коштів не є стягувач по виконавчому провадженню, не можуть бути враховані в якості аліментів. З відмовою державного виконавця не згоден, оскільки кошти перераховувались на рахунок дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на який заявник сплачував аліменти у добровільному порядку. Вважає, що державним виконавцем не було враховано, що з урахування обсягу неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи та того, що аліменти є власністю дитини, законодавець закріпив право неповнолітнього на самостійне одержання аліментів.

В судове засідання заявник, стягувач, державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги. Їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» (далів Закон) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. За положеннями частини 2 цієї статті, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» - у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Судом встановлено, що на виконанні Інгулецького відділу ДВС знаходиться виконавче провадження №77594062 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.02.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

Порядок стягнення аліментів визначений ст. 71 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно ч.1 ст.2 цього Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням в тому числі таких засад, як: верховенства права, обов`язковості виконання рішень та законності.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 447-1 ЦПК України та статті 74 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, що відповідає поданий скарзі та свідчить про належність скаржника.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ч. ч. 1 та 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

З наданих скаржником квитанцій, вбачається, що ОСОБА_1 в період з 17.01.2022 по 07.03.2025 здійснював перерахування коштів на рахунок неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , з зазначенням призначення платежу "Аліменти".

Статтею 30 ЦК України встановлено, що обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст.32 ЦК України, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку); 5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг.

У постанові від 13 червня 2024 року у справі №760/17498/22, пр.№ 61-15969св23, Верховний суд дійшов до висновку, що з урахуванням обсягу неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи й того, що аліменти є власністю дитини, законодавець закріпив право неповнолітнього на самостійне одержання аліментів. Добровільне перерахування боржником аліментів на особистий рахунок його неповнолітньої дитини вважається таким, що здійснене на виконання судового наказу про стягнення аліментів на її утримання, тому неврахування державним виконавцем сплати таких коштів під час розрахунку заборгованості зі сплати аліментів є безпідставним

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши з наведених вище підстав, що державний виконавець допустив порушення вимог ст. 179 СК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги .

Крім того, за результатами розгляду скарги на підставі ст. 451 ЦПК України суд також зобов`язує державного виконавця здійснити перерахунок стягнутих з ОСОБА_1 аліментів за період з 17 січня 2022 року по 07 березня 2025 року на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням сплачених сум.

За викладених вище обставин, суд постановляє ухвалу про задоволення скарги.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Леоненко Ольги Анатоліївни у виконавчому провадженні № 77594062 щодо неврахування квитанцій про сплату аліментів згідно виконавчого листа №2-459/10, 6/213/236/24 від 05.05.2010 року на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та нездійснення перерахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів.

Зобов`язати державного виконавця Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Леоненко Ольгу Андріївну, або іншу уповноважену посадову особу, в провадженні якої перебуває виконавче провадження № 7759062 з примусового виконання виконавчого листа №2-459/10, 6/213/236/24 від 05.05.2010 року, виданого Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, вжити дій щодо перерахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів боржник ОСОБА_1 за період з 17.01.2022 по 07.03.2025 з врахуванням сплачених сум за цей період.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали та підписання її суддею 04 червня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Попов.