Справа № 464/5624/18
пр.№ 2/464/415/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2025 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Білінська К.-М.Є.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічними позовами ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати факт родинних зв`язків між: ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; нею ОСОБА_2 , як племінницею, та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як тіткою; відповідачем ОСОБА_3 , як племінницею, та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як тіткою; відповідачем ОСОБА_4 , як племінником, та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як тіткою; відповідачем ОСОБА_5 , як дружиною померлого племінника ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як тіткою померлого чоловіка ОСОБА_8 . Визнати право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 за нею ОСОБА_2 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 за відповідачем ОСОБА_3 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , за відповідачем 2 ОСОБА_4 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , та за відповідачем 3 ОСОБА_5 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є племінницею померлого спадкодавця ОСОБА_7 та однієї із спадкоємців майна останньої, решта яких відповідачі. Однак, для прийняття спадщини за ОСОБА_7 та належного оформлення прав на неї позивачеві необхідно юридично встановити факт родинних відносин із спадкодавцем та визнати право власності на спадкове майно, що є предметом даного позову, оскільки оформленню в нотаріальному порядку перешкоджають розбіжності у зазначенні у різних документах по-батькові ОСОБА_9 . Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_10 (мати спадкодавця ОСОБА_7 ), батьками якої були ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 . 8 листопада 1938 року ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_14 , після укладення якого її прізвище - ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_6 народилася донька - ОСОБА_16 , у записі про народження якої, у відомостях про матір у вказаному витягу зазначено « ОСОБА_17 », що зроблено з помилкою у першій літері по батькові матері, оскільки такою літерою є «О» - « ОСОБА_18 ». У свою чергу, у відомостях про батька дитини ( ОСОБА_16 ) вказано ім?я « ОСОБА_19 ». А отже, батьком дитини був не чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_20 , з яким остання була одружена. ОСОБА_16 була позашлюбною дитиною ОСОБА_6 , батьком якої був ОСОБА_21 . 2 березня 1968 року ОСОБА_16 уклала шлюб з ОСОБА_22 , після якого її прізвище змінилось на ОСОБА_23 (в подальшому прізвище ОСОБА_24 змінилось на ОСОБА_25 , від чоловіка за наступним шлюбом). Від цього шлюбу у ОСОБА_26 та ОСОБА_27 народилися двоє дітей - ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_28 (позивачка). 4 червня 1994 року ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_29 . Після укладення цього шлюбу ОСОБА_29 присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_23 . ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 помер. ОСОБА_28 була у шлюбі з ОСОБА_30 , у якому ій було присвоєно прізвище - Вус. 15 травня 1998 року цей шлюб було розірвано, після розірвання шлюбу їй було присвоєно дошлюбне прізвище. 1 серпня 1998 року ОСОБА_28 уклала шлюб з ОСОБА_31 , після укладення якого їй присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_32 . 24 грудня 2010 року рішенням Сихівського районного суду у справі №2-3094/2010 р. цей шлюб було розірвано, проте, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 прізвище не змінювала. Таким чином, позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_33 та онукою ОСОБА_6 . Проте, ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_6 та ОСОБА_21 народилася ще одна донька - ОСОБА_34 , яка в подальшому уклала шлюб з ОСОБА_35 . Після укладення цього шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_36 . ІНФОРМАЦІЯ_9 у цього подружжя народився син - ОСОБА_37 . Отже, ОСОБА_37 був внуком ОСОБА_6 від її доньки ОСОБА_7 . Крім того, у ОСОБА_6 була ще одна донька, народжена в шлюбі з ОСОБА_14 . У ОСОБА_38 було двоє дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_39 . ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_40 померла. Відповідно, спадкоємцями ОСОБА_41 стали її діти - ОСОБА_42 та ОСОБА_4 . 17 червня 1997 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла своєму онуку - ОСОБА_43 , належний їй житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Належність спадкодавцеві ОСОБА_6 житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 підтверджується рядом документів. ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 померла та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Її внук ОСОБА_37 належну йому за заповітом спадщину, а саме житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , - прийняв, вступивши у фактичне володіння та управління вказаним житловим будинком. ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_37 помер, він не був одруженим, не мав дітей, тому спадкоємцем першої черги за законом стала його матір - ОСОБА_7 . Спадщину за сином ОСОБА_7 прийняла, вступивши у фактичне користування житловим будинком з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтво про право на спадщину за законом № 3-369 від 21.09.2011 р. Перебування житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_7 підтверджується також рядом інших документів. ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_7 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , відтак, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Окрім ОСОБА_44 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , інших дітей у ОСОБА_7 не було. Крім того, на момент відкриття спадщини померлими були її чоловік - ОСОБА_45 та батьки - ОСОБА_6 і ОСОБА_21 . А отже, на момент відкриття спадщини спадкоємців першої черги за законом у ОСОБА_7 не було. Згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 3 аналізу вищеописаних родинних зв?язків вбачається, що у ОСОБА_7 було двоє рідних сестер - ОСОБА_40 (донька ОСОБА_46 та ОСОБА_6 ) та ОСОБА_47 (донька ОСОБА_6 та ОСОБА_21 ). Однак, на момент смерті ОСОБА_7 та відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_13 обоє її сестер - ОСОБА_48 та ОСОБА_49 - були померлими. Згідно ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, станом на момент відкриття спадщини спадкоємцями ОСОБА_7 за законом є: позивач ОСОБА_2 (племінниця спадкодавця - донька рідної сестри спадкодавця ОСОБА_50 ) відповідач ОСОБА_5 (дружина покійного племінника спадкодавця ОСОБА_8 сина рідної сестри спадкодавця ОСОБА_50 ); відповідач ОСОБА_4 (племінник спадкодавця - син рідної сестри спадкодавця по матері ОСОБА_51 ); відповідач ОСОБА_3 (племінниця спадкодавця - донька рідної сестри спадкодавця по матері ОСОБА_38 ). Відповідно до ч.1 ст. 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Щодо спадкування ОСОБА_5 , яка не є племінницею ОСОБА_7 , але є дружиною померлого племінника останньої - ОСОБА_8 , то така має право на спадкування в порядку ст.1276 Цивільного кодексу України (спадкової трансмісії), оскільки останній помер через п`ять днів після смерті спадкодавця та не встиг прийняти спадщину.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в якому просить визнати факт родинних зв`язків між: ним ОСОБА_4 , як племінником та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як тіткою; визнати за ним ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що його тітка ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_14 . В цей же день відкриласьспадщина.Оскільки заповіту за життя ОСОБА_7 не склала, дітей та чоловіка немає, її спадкоємцями за законом є її племінники: він, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . ОСОБА_7 була дочкою ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_15 . Батьками ОСОБА_10 вказані ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 . ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_14 . Після укладення шлюбу із ОСОБА_14 взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_52 народилася донька - ОСОБА_16 . У відомостях про матір у вказаному витягу зазначено « ОСОБА_17 », що зроблено з помилкою у першій літері по батькові матері, оскільки такою літерою є «О» - « ОСОБА_18 ».А у відомостях про батька дитини вказано ім?я « ОСОБА_19 ». А отже, батьком дитини був не чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_20 , з яким остання була одружена. ОСОБА_16 була позашлюбною дитиною ОСОБА_6 , батьком якої був ОСОБА_21 .2 березня 1968 року ОСОБА_16 уклала шлюб з ОСОБА_22 . Після укладення цього шлюбу ОСОБА_16 взяла прізвище чоловіка і стала ОСОБА_53 (в подальшому прізвище ОСОБА_24 змінилось на ОСОБА_25 , від чоловіка за наступним шлюбом).

Від цього шлюбу у ОСОБА_26 та ОСОБА_27 народилися двоє дітей ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_28 . Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_6 та ОСОБА_21 народилася ще одна донька - ОСОБА_34 , якій мати дала своє прізвище ОСОБА_15 . ОСОБА_34 уклала шлюб з ОСОБА_35 . Після укладення цього шлюбу ОСОБА_34 взяла прізвище чоловіка та стала ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_9 у цього подружжя народився син - ОСОБА_37 . Отже, ОСОБА_37 був внуком ОСОБА_6 від доньки - ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_37 помер. Окрім того у ОСОБА_6 була ще одна донька, народжена в шлюбі з ОСОБА_14 - мати позивача - ОСОБА_54 (прізвище ОСОБА_55 - від чоловіка). У ОСОБА_51 було двоє дітей: позивач та ОСОБА_56 . ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_40 померла. відповідно, її спадкоємцями є її діти позивач та ОСОБА_57 . 17 червня 1997 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла своєму онуку - ОСОБА_43 , належний їй житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 померла, а її внук ОСОБА_58 прийняв спадщину за заповітом. ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_37 помер, він не був одруженим, не мав дітей, тому спадкоємцем першої черги за законом стала його матір - ОСОБА_7 . Спадщину за сином ОСОБА_7 прийняла, вступивши у фактичне користування житловим будинком з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтво про право на спадщину за законом № 3-369 від 21.09.2011 р. Перебування житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_7 підтверджується також рядом інших документів. ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_7 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , відтак, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Окрім ОСОБА_44 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , інших дітей у ОСОБА_7 не було. Крім того, на момент відкриття спадщини померлими були її чоловік - ОСОБА_45 та батьки - ОСОБА_6 і ОСОБА_21 . А отже, на момент відкриття спадщини спадкоємців першої черги за законом у ОСОБА_7 не було. Згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 3 аналізу вищеописаних родинних зв?язків вбачається, що у ОСОБА_7 було двоє рідних сестер - ОСОБА_40 (донька ОСОБА_46 та ОСОБА_6 ) та ОСОБА_47 (донька ОСОБА_6 та ОСОБА_21 ). Однак, на момент смерті ОСОБА_7 та відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_13 обоє її сестер - ОСОБА_48 та ОСОБА_49 - були померлими. Згідно ч.3 ст. 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, станом на момент відкриття спадщини спадкоємцями ОСОБА_7 за законом є: позивач ОСОБА_2 (племінниця спадкодавця - донька рідної сестри спадкодавця ОСОБА_50 ) відповідач ОСОБА_5 (дружина покійного племінника спадкодавця ОСОБА_8 сина рідної сестри спадкодавця ОСОБА_50 ); відповідач ОСОБА_4 (племінник спадкодавця - син рідної сестри спадкодавця по матері ОСОБА_51 ); відповідач ОСОБА_3 (племінниця спадкодавця - донька рідної сестри спадкодавця по матері ОСОБА_38 ). Відповідно до ч.1 ст. 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Щодо спадкування ОСОБА_5 , яка не є племінницею ОСОБА_7 , але є дружиною померлого племінника останньої - ОСОБА_8 , то така має право на спадкування в порядку ст.1276 Цивільного кодексу України (спадкової трансмісії), оскільки останній помер через п`ять днів після смерті спадкодавця та не встиг прийняти спадщину.

Відповідач ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в якому просить визнати факт родинних зв`язків між: ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як племінником та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як тіткою; визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 за нею ОСОБА_5 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_10 (мати спадкодавця ОСОБА_7 ), батьками якої були ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 . 8 листопада 1938 року ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_14 , після укладення якого її прізвище - ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_6 народилася донька - ОСОБА_16 , у записі про народження якої, у відомостях про матір у вказаному витягу зазначено « ОСОБА_17 », що зроблено з помилкою у першій літері по батькові матері, оскільки такою літерою є «О» - « ОСОБА_18 ». У свою чергу, у відомостях про батька дитини ( ОСОБА_16 ) вказано ім?я « ОСОБА_19 ». А отже, батьком дитини був не чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_20 , з яким остання була одружена. ОСОБА_16 була позашлюбною дитиною ОСОБА_6 , батьком якої був ОСОБА_21 . 2 березня 1968 року ОСОБА_16 уклала шлюб з ОСОБА_22 , після якого її прізвище змінилось на ОСОБА_23 (в подальшому прізвище ОСОБА_24 змінилось на ОСОБА_25 , від чоловіка за наступним шлюбом). Від цього шлюбу у ОСОБА_26 та ОСОБА_27 народилися двоє дітей - ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_8 (чоловік позивачки) та ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_28 . 4 червня 1994 року ОСОБА_8 уклав шлюб із позивачкою, після укладення якого їй присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_23 . ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 помер. Таким чином, чоловік позивачки був сином ОСОБА_33 та онуком ОСОБА_6 . Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_6 та ОСОБА_21 народилася ще одна донька - ОСОБА_34 , яка в подальшому уклала шлюб з ОСОБА_35 . Після укладення цього шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_36 . ІНФОРМАЦІЯ_9 у цього подружжя народився син - ОСОБА_37 , який був внуком ОСОБА_6 . Крім того, у ОСОБА_6 була ще одна донька, народжена в шлюбі з ОСОБА_14 . У ОСОБА_38 було двоє дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_39 . ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_40 померла. Відповідно, спадкоємцями ОСОБА_41 стали її діти - ОСОБА_42 та ОСОБА_4 . 17 червня 1997 року ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла своєму онуку - ОСОБА_43 , належний їй житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Належність спадкодавцеві ОСОБА_6 житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 підтверджується рядом документів. ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 померла та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Її внук ОСОБА_37 належну йому за заповітом спадщину, а саме житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , - прийняв, вступивши у фактичне володіння та управління вказаним житловим будинком. ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_37 помер, він не був одруженим, не мав дітей, тому спадкоємцем першої черги за законом стала його матір - ОСОБА_7 . Спадщину за сином ОСОБА_7 прийняла, вступивши у фактичне користування житловим будинком з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 3-369 від 21.09.2011 р. Перебування житлового будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_7 підтверджується також рядом інших документів. ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_7 померла, відтак, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Окрім ОСОБА_44 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , інших дітей у ОСОБА_7 не було. Крім того, на момент відкриття спадщини померлими були її чоловік - ОСОБА_45 та батьки - ОСОБА_6 і ОСОБА_21 . А отже, на момент відкриття спадщини спадкоємців першої черги за законом у ОСОБА_7 не було. Згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. 3 аналізу вищеописаних родинних зв?язків вбачається, що у ОСОБА_7 було двоє рідних сестер - ОСОБА_40 (донька ОСОБА_46 та ОСОБА_6 ) та ОСОБА_47 (донька ОСОБА_6 та ОСОБА_21 ). Однак, на момент смерті ОСОБА_7 та відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_13 обоє її сестер - ОСОБА_48 та ОСОБА_49 - були померлими. Згідно ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, станом на момент відкриття спадщини спадкоємцями ОСОБА_7 за законом є: ОСОБА_2 (племінниця спадкодавця - донька рідної сестри спадкодавця ОСОБА_50 ) позивачка ОСОБА_5 (дружина покійного племінника спадкодавця ОСОБА_8 сина рідної сестри спадкодавця ОСОБА_50 ); відповідач ОСОБА_4 (племінник спадкодавця - син рідної сестри спадкодавця по матері ОСОБА_51 ); відповідач ОСОБА_3 (племінниця спадкодавця - донька рідної сестри спадкодавця по матері ОСОБА_38 ). Відповідно до ч.1 ст. 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Право на спадкування нею виникло на підставі ст.1276 Цивільного кодексу України (спадкової трансмісії) як у спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_8 , який бу спадкоємцем як племінник після смерті ОСОБА_7 , останній він через п`ять днів після смерті ОСОБА_7 та не встиг прийняти спадщину.

Представник позивача ОСОБА_59 - ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Зустрічні позови визнав, не заперечив проти їх задоволення.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судов засідання не з`явились, подали заяви, у яких первісний позов визнали, зустрічні позови підтримали, просять розглядати такі у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання неодноразово не з`являлась, хоча згідно ст.130 Цивільного процесуального кодексу Україниналежним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відзиву в порядку передбаченому ст.178 Цивільного процесуального кодексу Українине подала, а тому зважаючи на необхідність вирішення спору та строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задоволити частково, а зустрічні позови слід задоволити повністю з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.315, ст.293 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо акти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У даному випадку заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

За змістом ч.6 ст.294 ЦПК України якщо із вимог, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження виникає спір про право то такі розглядаються на загальних підставах у позовному провадженні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_10 , її батьками вказані ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 , що підтверджується копією архівної довідки Центрального Державного Історичного Архіву України м. Львів № С-168 від 26.07.2018 р. та протоколу запису про народження від 11.09.1943 р.

Із витягу з Книги реєстрації шлюбів села Сихів № 281, номер справи 3/281 (ст.17) вбачається, що 8 листопада 1938 року ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_14 . Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_15 .

З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 9 від 12 липня 2018 р., вбачається, що 31 січня 1949 р. ОСОБА_16 , у відомостях про матір у вказаному витягу зазначено « ОСОБА_17 », а у відомостях про батька дитини вказано лише ім?я « ОСОБА_19 ».

Із висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 11.08.2018 р., виданого Начальником Франківського районного у місті Львові ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Онишкевич Р.Б. вбачається, що 2 березня 1968 року ОСОБА_16 уклала шлюб з ОСОБА_22 , який 11.07.1980 було розірвано. Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_23 . В подальшому її прізвище змінено на ОСОБА_25 , у зв`язку із укладенням другого шлюбу, актовий запис №9 від 14.01.1984. Від шлюбу у ОСОБА_26 та ОСОБА_27 народилися двоє дітей - ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_16 народилася донька ОСОБА_28 , що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . 04 червня 1994 року ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_29 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 . Після укладення цього шлюбу ОСОБА_29 присвоєно прізвище ОСОБА_23 .

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також, судом встановлено, що 01 серпня 1998 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_31 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, після укладення якого їй присвоєно прізвище ОСОБА_32 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_6 народилася ще одна донька - ОСОБА_34 (актовий запис №23 від 30.08.1951), яка 21.05.1971 уклала шлюб з ОСОБА_60 , актовий запис №1283., після їй присвоєно прізвище - ОСОБА_36 .

ІНФОРМАЦІЯ_9 у цього подружжя народився син - ОСОБА_37 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Крім того, у ОСОБА_6 була ще одна донька, народжена в шлюбі з ОСОБА_14 . У ОСОБА_38 було двоє дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_61 . ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_40 померла, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Вищезазначені обставини щодо сімейних відносин визнані сторонами у первісному та зустрічних позовах. Наявність у документах описок зазначенні по- батькові ОСОБА_6 « ОСОБА_18 », « ОСОБА_62 », та у зазначенні імені та по батькові ОСОБА_36 (дошлюбне прізвище ОСОБА_15 ) - « ОСОБА_34 » та « ОСОБА_63 » є незначними, викликані перекладанням анкетних даних та не впливають на доведеність існування родинних відносин.

З огляду на зазначені обставини, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що такими стверджується факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була матір`ю ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 була племінницею ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 була племінницею ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 був племінником ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був племінником ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому зважаючи на те, що вказаний факт впливає на виникнення у заявника права на спадкування, неможливість встановлення такого в інший спосіб, суд вважає, що первісний позов та зустрічні позови в цій частині підлягають задоволенню.

Положеннями статей 15,16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, визнання права власності є самостійним майновим правом та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову зареєструвати вказане право на майно, не може бути захищене в інший спосіб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

17 червня 1997 р. нею було складено заповіт, яким вона заповіла своєму онуку - ОСОБА_43 , належний їй житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Належність ОСОБА_6 житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будівлі, виданим виконавчим комітетом Ленінської районної Ради депутатів трудящих м.Львова від 23.10.1964 р.; будинковою книгою для прописки громадян, проживаючих в будинку; технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, АДРЕСА_1 ; довідкою Міжміського бюро технічної інвентаризації при Львівському облкомунгоспі № 651 від 11.04.1964 р.

Після її сметрі ОСОБА_37 належну за заповітом спадщину, а саме житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , - прийняв, вступивши у фактичне володіння та управління вказаним житловим будинком, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину №3-369 від 04.04.2011, виданим Першою Львівською державною нотаріальною конторою.

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_37 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 . Єдиним його спадкоємцем першої черги за законом стала його матір - ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину після його смерті до складу якої увійшов житловий будинком з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами із спадкового реєстру № 26165066 від 17.02.2011 р. та №26584914 від 04.04.2011 р. та свідоцтвом про право на спадщину за законом № 3-369 від 21.09.2011 р., витяг про державну реєстрацію прав № 31384177 від 21.09.2011 р., виданий обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом та визнано сторонами, окрім ОСОБА_64 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , інших дітей у ОСОБА_7 не було. Крім того, на момент відкриття спадщини її чоловік та батьки теж померли, а відтак, спадкоємці першої черги за законом після її смерті відсутні.

Згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Враховуючи встановлення судом фактів родинних відносин з`ясовано, що у ОСОБА_7 було двоє рідних сестер - ОСОБА_40 (донька ОСОБА_6 ) та ОСОБА_47 (донька ОСОБА_6 ). Однак, на момент смерті ОСОБА_7 та відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_14 обоє її сестер - ОСОБА_48 та ОСОБА_49 теж померли.

Згідно із ч.3 ст.1266 Цивільного кодексу України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Отже, з огляду на встановлені вище родинні відносини на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 її спадкоємцями за законом є ОСОБА_2 (племінниця спадкодавця - донька рідної сестри спадкодавця ОСОБА_50 ) відповідач ОСОБА_5 (дружина покійного племінника спадкодавця ОСОБА_8 сина рідної сестри спадкодавця ОСОБА_50 ); відповідач ОСОБА_4 (племінник спадкодавця - син рідної сестри спадкодавця по матері ОСОБА_51 ); відповідач ОСОБА_3 (племінниця спадкодавця - донька рідної сестри спадкодавця по матері ОСОБА_38 ).

При цьому, право на спадкування у ОСОБА_5 , виникло у відповідності до ч.1 ст.1276 Цивільного кодексу Украіїни, згідно із якою якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Враховуючи те, що ОСОБА_8 , який був племінником ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, через п`ять днів після відкриття спадщини, не встигнувши прийняти її, відтак, його право на спадкування перейшло до його спадкоємця першої черги ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що оскільки спадкоємцями ОСОБА_7 за законом є четверо осіб, заповіту щодо розподілу спадщини спадкодавцем не залишено, відтак, частки спадкоємців у спадщині є рівними та становлять по частці кожному.

З огляду на, те що до складу спадщини увійшов належний ОСОБА_7 житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , зважаючи на те, що видачі свідоцтва про право власності перешкоджає ряд описок у зазначенні анкетних даних спадкодавців, зважаючи на встановлення судом факту родинних відносин, суд приходить до висновку, що первісний позов в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 за ОСОБА_2 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а також зустрічний позов ОСОБА_4 провизнання за ним право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та зустрічний позов ОСОБА_5 визнання права власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Разом із тим не підлягають задоволенню вимоги первісного позову ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки згідно із положеннями статей 15,16 Цивільного кодексу України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Натомість, позивачем ОСОБА_2 заявивши вимоги про визнання права власності за відповідачами фактично звернулась не за захистом власного права, а на захист прав відповідачів, що суперечить вищенаведеним положенням Закону.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування - задоволити частково.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була матір`ю ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 є племінницею ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 є племінницею ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 є племінником ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був племінником ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 за ОСОБА_2 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування- задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 є племінником ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування - задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був племінником ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 за ОСОБА_5 на житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 червня 2025 року.

Головуюча: