Справа № 350/760/22
Номер провадження 2/350/25/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2025 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.,
секретаря судового засідання Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки ОСОБА_3 ,
представника відповідача (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
суд,-
в с т а н о в и в:
Крім цього просила всі придбані ними за час перебування у шлюбі автотранспортні засоби залишити у власності відповідача ОСОБА_2 , а їй присудити частину від їх вартості. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог позивачка зіслалася на те, що 16.10.2006 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було повторно зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області 29.07.2022 року.
Також за час перебування у шлюбі нею та ОСОБА_2 за спільні кошти були придбані транспортні засоби: Мерседес Бенц Спрінтер 313, 2005 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 R 504012, реєстраційний номер НОМЕР_3 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 10 900 доларів США або 447 118 грн; Мерседес Бенц Спрінтер 318, 2006 року випуску, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 10 000 доларів США або 410 200 грн; Мерседес Бенц Спрінтер 318, 2008 року випуску, № двигуна НОМЕР_7 , №кузова НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 18 500 доларів США або 758 870 грн; Мерседес Бенц Спрінтер 316 2005 року випуску, № двигуна НОМЕР_10 , № кузова НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 12 200 доларів США або 500 444 грн; Рено Трафік 2009 року випуску, № двигуна НОМЕР_13 , № кузова НОМЕР_14 , реєстраційний номер НОМЕР_15 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 10 500 доларів США або 430 710 грн; ВАЗ 2115, 2006 року випуску, № двигуна НОМЕР_16 № кузова НОМЕР_17 , реєстраційний номер НОМЕР_18 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 1 900 доларів США або 77 938 грн; АУДІ А6, 2008 року випуску, №двигуна НОМЕР_19 ,№кузова НОМЕР_20 , реєстраційний номер НОМЕР_21 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 8 600 доларів США або 352 772 грн; Фольксваген Туарег, 2008 року випуску, № двигуна НОМЕР_22 , № кузова НОМЕР_23 , реєстраційний номер НОМЕР_24 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 12 345 доларів США або 506 392 грн; Мерседес Бенц Спрінтер 319, 2016 року випуску, № двигуна НОМЕР_25 , № кузова НОМЕР_26 , реєстраційний номер НОМЕР_27 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 31 800 доларів США або 1 304 436 грн; Мерседес Бенц Спрінтер 319, 2015 року випуску, №двигуна НОМЕР_28 , № кузова НОМЕР_29 , реєстраційний номер НОМЕР_30 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 29 000 доларів США або 1 189 580 грн; Мерседес Бенц Спрінтер 316, 2005 року випуску, № двигуна НОМЕР_31 , № кузова НОМЕР_32 , реєстраційний номер НОМЕР_33 , орієнтовна ринкова вартість згідно даних сайту «Авторіа» становить 12 200 доларів США або 500 444 грн.
Згідно даних сайту «Авторіа» загальна орієнтовна ринкова вартість зазначених автотраспортних засобів становить 6 478 904 грн.
Всі зазначені автотранспортні засоби зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією ТСЦ МВС України 2642, тому відносяться до спільної сумісної власності подружжя.
Також вказав, що до переліку спільного майна для розподілу включено кондиціонер, який не підлягає поділу окремо від квартири, оскільки придбаний для охолодження квартири.
Крім того, до переліку спільного майна для розподілу включено майно, яке ще під час спільного проживання вийшло із ладу, у зв`язку з чим було викинуте у сміття, а саме: талевізор «АКАІ» та холодильник.
Беручи до уваги, що вартість викраденого позивачкою майна та грошових коштів у сумі 1 439 512,80 грн. більша ніж 451 141 грн. - вартість майна, яке позивачкою зазначено у позовній заяві для поділу (крім транспортних засобів тому також є всі підстави для відмови у задоволення позову у даній частині.
Що стосується позовної вимоги в частині розподілу транспортних засобів зазначив, що у власності відповідача відсутні транспортні засоби, які можуть бути розподілені судом між сторонами, про що свідчить інформація надана ТСЦ МВС України 2642, яка засвідчує, що всі транспортні засоби ОСОБА_2 були придбані та реалізовані під час спільного проживання із позивачкою. Єдиний транспортний засіб, який залишається зареєстрованим за ОСОБА_2 є викрадений транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER 318, який придбано 01.09.2015 року.
Тільки після встановлення правоохоронними органами даного транспортного засобу та повернення його законному власнику ОСОБА_2
може постати питання щодо його поділу. Тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню, у зв`язку з відсутністю предмета спору.
У зв`язку з наведеним просив присудити ОСОБА_2 все рухоме майно (крім транспортних засобів), перелік якого зазначено у позовній заяві. Визнати позивачку ОСОБА_1 такою, що отримала від відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі вартості майна присудженого ОСОБА_2 . Відмовити у задоволенні позову у частині розподілу транспортних засобів.
В решті частині позовних вимог, а саме в частині розподілу транспортних засобів та іншого рухомого майна зазначеного в позовній заві просили залишити без розгляду.
Крім цього просили скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2022 у виді накладення арештуна спірне рухоме майно, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 .
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Яцків М.В. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти задоволення позову.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши представлені докази, з`ясувавши дійсні обставини справи суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Статтею 60 СК України закріплено презумпцію спільності майна, набутого подружжям за час шлюбу. За цією статтею майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст.61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1,2 ст.71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК України).
Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.
Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).
Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.
При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.
При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_34 від 09.04.2008 року (т.1 а.с. 5).
Також встановлено, що рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2022 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано.
Згідно копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рожнятівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 22.08.2005 року, ОСОБА_8 переіменувала прізвище, ім`я, по батькові на ОСОБА_1 (т.1 а.с. 8).
Згідно копії свідоцтва про зміну імені виданого Рожнятівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 24.06.2016 ОСОБА_9 переіменувала прізвище ОСОБА_10 на ОСОБА_11 (т.1 а.с. 7).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №63086517 від 08.07.2016, за ОСОБА_1 04.07.2016 зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 ;
за ОСОБА_2 04.07.2016 зареєстровано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 10-11).
Згідно наявних в матеріалах справи документів компетентних органів Республіки Італія (т. 2 а.с. 228-250, т. 3 а.с. 1-31), ОСОБА_1 у період з 2007 року по 2022 рік офіційно працювала в Італії та отримувала доходи.
Оскільки, позивачка наполягає на реальному поділі майна, що знаходиться в належній їм з відповідачем квартирі АДРЕСА_1 , а представник відповідача не заперечив з приводу вказаних нею речей, то це рухоме майно підлягає поділу між сторонами.
Згідно з п.1 ч.2. ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Окрім того, ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2022 накладено арештна спірне рухоме майно, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 , а саме меблевий набір в спальню, меблевий набір в кімнату, меблевий набір в прихожу, меблевий набір кухонний, стіл, кутовий диван « ІНФОРМАЦІЯ_1 », пральну машину «Індезіт», посудомийну машину, порохотяг « ІНФОРМАЦІЯ_2 », меблевий набір у ванну кімнату, кавову машину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », газову плиту « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Оскільки судом вирішується позов по суті, у зв`язку з чим відпала підстава для забезпечення позову, тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивачки та її представника, і відповідно ч.7 ст.158 ЦПК України скасувати заходи забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволити.
В порядку розподілу спільного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_35 з рухомого майна та речей домашнього вжитку, що знаходяться в квартирі АДРЕСА_1 :
- меблевий набір в спальню вартістю 3000 доларів США, що по курсу НБУ на день звернення до суду становить 121450 грн;
-пральну машину «Індезіт» вартістю 5350 грн.;
-порохотяг «Бош» вартістю 4500 грн.;
-стіл вартістю 5888 грн.;
Виділити у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_36 з рухомого майна та речей домашнього вжитку, що знаходяться в квартирі АДРЕСА_1 :
- меблевий набір в кімнату вартістю 2500 доларів США, що по курсу НБУ на день звернення до суду становить 101208 грн.;
-меблевий набір у ванну кімнату вартістю 6000 грн.;
-газову плиту «Кантрі АВАІ 90» вартістю 6100 грн.;
В решті частині позовних вимог залишити цивільний позов без розгляду.
Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2022 у виді накладення арештуна спірне рухоме майно, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 , а саме меблевий набір в спальню, меблевий набір в кімнату, меблевий набір в прихожу, меблевий набір кухонний, стіл, кутовий диван «Мустанг», пральну машину «Індезіт», посудомийну машину, порохотяг « ІНФОРМАЦІЯ_2 », меблевий набір у ванну кімнату, кавову машину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », газову плиту «Кантрі АВАІ 90».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17.06.2025.

Суддя А.М.Бейко