справа № 208/6843/24
провадження № 2/208/337/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувщи у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №208/6843/24 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

23 липня 2024 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким Акціонерне товариство «АКЦЕНТ- БАНК» просить стягнути з Відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 09.02.2017 року, у розмірі 33141,76 грн. станом на 08.07.2024 року, яка складається з наступного: 19913,37 грн.- заборгованість за кредитом; 13228,39 грн. заборгованість по відсоткам; 0,00 грн. заборгованість штрафами та судові витрати у розмірі 3028 грн.

2.Позиція сторони позивача.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 09.02.2017 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 08.07.2024 року має заборгованість - 33141.76 грн., яка складається з наступного:

-19913.37 грн. - заборгованість за кредитом;

-13228.39 грн. - заборгованість по відсоткам;

-0.00 грн. - штрафи.

У відповіді на відзив зазначено, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ( яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір № б/н від 09.02.2017 р.) в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов?язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними , оскільки даний кредитний договір є договором ОФЕРТИ.

Банком, станом на час укладання договору, на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів», надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору.

Своїм підписом під ретельно прочитаним кредитним договором позичальник підтвердив факт виконання банком усіх переддоговірних формальностей, щодо яких є застереження у чинному на той час законодавстві.

Відповідач підписав Анкету- Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, саме в якій містилась наступна інформація : " Я згоден (- на ) з тим , що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між мною і банком договір про надання анківських послуг. Я ознайомився (- лась ) з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден (-на) з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден(-на) отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a- bank.com.ua . Я зобов?язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Також підтверджую, що ознайомлений (-на ) і згоден (-на ) з Умовами та Правилами надання послуги накопичення Скарбничка і згоден (-на ) оформити дану послугу. Підписуючи дану заяву, я даю дозвіл на обробку банком всіх моїх персональних даних з метою та на умовах, встановлених у договорі про надання банківських послуг. Підтверджуючи, повідомлений (-на ) про свої права, пов?язаних із зберіганням та обробкою моїх персональних даних, визначених чинним законодавством , про мету збору даних та осіб , яким передаються мої персональні дані. Я не планую здійснення угод за дорученням третіх осіб і в інтересах третіх осіб. Можливість вирішального впливу з боку інших осіб на проведення мною фінансових операцій відсутня. У разі появи такої особи (контролера) зобов?язуюсь повідомити про це банк. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту мені роз?яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування мною отриманий."

Таким чином, Відповідач сам погодився як з Умовами т а Правилами надання банківських послуг так і з необхідністю самостійного ознайомлення на сайті банку з їх оновленими версіями. Наявна у позивача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються із Анкети-Заяви , Тарифів та Умов і Правил.

Щодо процентів. Перебуваючи клієнтом Банку, ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого. Договір підписано за допомогою електронного підпису, який с аналогом власноручного підпису.

Щодо розрахунку заборгованості та банківської виписки. В матеріалах справи наявна банківська виписка, де відображено використання відповідачем кредитного ліміту. До позову додано довідку про видачу картки та довідку про встановлення/зміну кредитного ліміту. Ініціатором встановлення/зміни кредитного ліміту може бути як Банк, так і сам клієнт, та заборгованість виникла в результаті витрачання кредитних коштів, а встановлення кредитного ліміту є лише можливістю їх використання (відповідно до всіх умов договору), а не обов?язком клієнта.

У запереченнях представником позивача зазначено, що відповідач підписала Анкету- Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Боржник користувалась кредитом, значить ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг А-Банку і погодилась з ними.

3. Позиція відповідача.

Відповідач, ОСОБА_1 , подала відзив на позовну заяву. Щодо приєднання 09.02.2017 року Відповідача до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку на підставі Анкети-Заяви від 18.02.2015 року «про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А- банку », а також приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Між сторонами взагалі не було укладеного кредитного договору в належній (письмовій) формі на підставі Анкети-Заяви від 18.02.2015 року, яка явно підписана не Відповідачем та в якій відсутні дані про отримання кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом. Також в анкеті-заяві відсутня будь-яка позначка напроти будь-якої послуги в графі «Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами АТ «А-Банк». Відсутня вказівка на будь-яку назву картки: «прошу надати мені перераховані нижче послуги» та виявляю бажання оформити на своє ім?я хоча б одну із наведених карток. В анкеті-заяві також не має посилання на розмір та грошову одиницю коштів, які, за твердженнями позивача, були надані в кредит, на відсотки за користування кредитом, на порядок зміни розміру кредитного ліміту, а також на порядок та строки повернення кредиту, на наслідки не повернення коштів позичальником , тощо.

Позивач не надав суду доказів, всупереч положень ст. 1054 ЦК України на підтвердження факту укладення письмового договору за №б/н від 09.02.2017 року підписаного ОСОБА_1 .

Відповідач зазначила, що в анкеті-заяві від 18.02.2015 року без номера, підпис ОСОБА_1 явно підроблено, а дана операція сфабрикована, так як міститься тільки особисту інформацію про саму ОСОБА_2 на підставі наданої копії паспорту, яку вона надавала до А-Банку разом з листом управління Пенсійного Фонду Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про переведення її пенсії із АТ КБ « ПриватБанк» до АТ «А- Банк». Тільки тоді, копія паспорту ОСОБА_2 з`явилась в «А- Банку».

Із дохідної частини виписки за 15.09.2015 року, ОСОБА_2 до переводу отримала пенсію в розмірі - 3532,81 грн., а потім пішла до Пенсійного Фонду за листом. І це дата була не лютого місяця, а вересня 2015 року. До цього часу Відповідач одержувала призначену пенсію із самого початку її виходу на пенсію в АТ КБ «ПриватБанк», а потім відбулося переведення, тільки не на довго.

3 29.12.2016 року знову повернули виплачувати пенсію ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк», так як через акредитацію АТ «А-Банку» не дозволяли виплачувати пенсії і по цей час вона отримує пенсію в АТ КБ «ПриватБанк».

Картку за якою ОСОБА_2 отримувала пенсію не закривала, а використовувала, поповнюючи цей же рахунок особистими коштами для сплати житлово-комунальних послуг по своїй квартирі, в якій вона проживає з лютого 1984 року по теперішній час.

Коли закінчився строк дії пенсійної картки вона отримувала картки для будь-яких виплат пільгових періодів до 55 днів та 62 днів, які пропонували отримувати працівники «А-Банку», і вона не підписувала ніякі Анкети-Заяви , а тільки розписувалась в електронному вигляді при отриманні карток.

Використовувала грошові кошти того періоду, коли їй були потрібні кошти в лікарнях, аптеках та витрачала на побутові потреби, продовольчі товари так як їй не вистачало пенсії. У її житті на той час було дуже тяжке матеріальне становище Але і тоді у неї заборгованості перед «А-Банком» не було.

Відповідач заявила, що в 2015 року та ні в якому році до цього часу Анкету-Заяву про приєднання до Умов т а Правил надання банківських послуг в А- Банку не підписувала, згоди не надавала і ніхто не знайомив, ані в усній, ані в письмовій формі з Умовами та правилами надання банківських послуг та їх тарифами в «А-Банку».

Щодо довідки за картами: Позивач повідомив про відкритий рахунок за № НОМЕР_2 та

видані наступні картки : № НОМЕР_3 строком дії до червня місяця 2018 року; № НОМЕР_4 строком дії до березня місяця 2022 року; № НОМЕР_5 строком дії до жовтня місяця 2027 року. Відповідачу, а не повідомлено, яких підстав відкрив, не повідомивши їх дату відкриття та тип.

ОСОБА_1 , на протязі багатьох років була клієнтом в АТ «А-Банк», а також була і є клієнтом АТ КБ « ПриватБанк », використовувала платіжні картки пільгових періодів до 55 днів, до 62 днів , і ніколи не ініціювала встановлення кредитного ліміту. З нею ані жоден працівник із АТ «А- Банк» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не узгоджували встановлення кредитного ліміту, ані по жодній отриманій платіжній картці. Дізнавалась про збільшення або зменшення лімітного кредиту тільки з повідомлень через SMS на телефон і то не завжди.

Позовні вимоги АТ «А- Банку» про стягнення простроченого тіла кредиту в сумі 33141,76 грн., є необґрунтованими та недостовірними, які нараховані в розрахунку станом на 08.07.2024 року відповідно наданої банківської виписки по картці, але по якій ? Та якого рахунку? Але тільки не по тому рахунку, який вказаний у наданій до суду В анкеті-заяві № б/н від 18.02.2017 року відсутня інформація про розмір відсотків, а заборгованість по відсоткам нарахована в розмірі 13228,39 грн. на суму заборгованості за кредитом, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку - не є складовою так названого кредитного договору від 18.02.2017 року.

У запереченні до відповіді на відзив відповідачем зазначено, що представник АТ «А- БАНК» підготував до суду позовну заяву, в якій не надав, а ні жодної правдивої інформації в наведених обставинах справи та ще й надав у неповному обсязі додатки.

Тепер, Представник позивача ОСОБА_3 ніби то надіслав відповідь на Відзив відправленням через ПП « ДКО- ЕКСПРЕС » (UA 10127217) на її ім?я від 24.09.2024 року, а воно фактично не було відправлено.

Ознайомившись з матеріалами Відповіді на Відзив, зазначено наступне. Представником Позивача Шкапенко О.В. в позовній заяві зазначено, що укладений саме кредитний договір №б/н від 09.02.2017 року Відповідачем підписаний щодо приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку для отримання кредитних коштів на підставі Анкети-Заяви від 18.02.2015 року відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Представником Позивача паном ОСОБА_4 надана до Суду позовна заява, в якій міститься майже весь текст з посиланнями відповідних підпунктів на випадок не виконання «укладеного та підписаного договору за № б/н від 09.02.2017 року на підставі Анкети-Заяви від 18.02.2015 року м і ж Банком т а Відповідачем» щодо Умов та Правил з метою отриманого грошового кредиту у вигляді кредитного ліміту. А в подальшому регулярно знайомитись зі змінами Умов т а Правил надання банківських послуг, викладеними на сайті Банку. Відповідач доводить про те, що мене АТ «А-Банк», а ні в усній, ні в письмовій формі, щоб в сукупності із «Анкетою-Заявою » від 18.02.2015 року, чи Довідкою про умови кредитування, свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг, не знайомив і не надавав. Сам договір від 09.02.2017 року за №б /н , на підставі Анкети-Заяви від 18.02.2015 року,відповідач не підписувала і не отримувала ні в якому вигляді. Сума наданого Банком так названого кредиту на картку НОМЕР_6 , яка зазначена в розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.02.2017 року, Позивачем на вказану картку - не перераховувалась.

Надана до позовної заяви Анкета-Заява заповнена не відповідачем, на російській мові і підпис у ній, як зазначає відповідач, очевидно неїї, що підроблявся її підпис із ксерокопії паспорта, а зміст пам?ятки є додрукованим після речення: «При оформление карты «Универсальная» или карты Gold». Додрукований зміст пам?ятки зовсім не такий, який був наданий при отриманні картки «Зелена» пільгового періоду до 62-х днів.

Крім того, що в 2015 році вже всі друковані бланки із вказаною формою в правому куті друкувалися та заповнювалися тільки українською мовою.

Отже, відповідач зазначає, що в стінах АТ « А- Банк» із переліченого нічого ніколи не підтверджувала, не підписувала і згоди ні в якому вигляді - не надавала.

Щодо паспорту споживчого кредиту, за програмою «Кредитна картка». Відповідач стверджує, що їй взагалі ніхто не надавали в руки та з яким її не знайомили, а ні в якому вигляді, навіть, не показували .

12.04.2021 року до АТ «А-Банк» відповідач приходила для отримання картки «Зелена Word», яку їй запропонували в телефонному режимі прийти до АТ «А-Банку» і отримати цю картку, по якій мала дозвіл використовувати пільговий період не 55 днів, а 62 днів, допомагали зареєструвати на нову картку НОМЕР_7 , строк дії до жовтня 2027 року.

Разом з нею була надана картка « Жовта Word» за № НОМЕР_8 . При отриманні карток відповідач не підписувала ніякі документи, а тільки на планшеті, який надала працівник банку, відповідач поставила підпис про їх отримання.

Відповідач зазначає, що у неї ніколи не було заборгованості перед «А- Банком», строки повернення вона не порушувала ні по яким карткам, які мала в Банках.

Але в жовтні місяці 2021 року по ній був рух грошових коштів і працівники Банку про це знають та не хочуть розкрити правову причину по руху коштів по цій картці, які пов?язані ці кошти із карткою за № НОМЕР_6 .

Відповідач вказує, що не була належним чином повідомлена про умови кредитування, у тому числі щодо сплати процентів та штрафу, ані згідно договору, ані Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», не підписувала ні на яких умовах та підставах.

До Анкети-заяви не додано пам?ятку клієнта ту, яку вона отримала при отриманні кредитних карток та не вказана сума наданого самого кредиту на яку картку було перерахування та його повернення і при яких умовах.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що представники Позивача надсилають недостовірні пояснення по справі і тільки до Суду, ще й не в повному обсязі та із повідомленням про те, що вони відправляють і Відповідачу.

Зазначений Позивачем у позовній заяві, безпідставний, не узгоджений і не підписаний договір від 09.02.2017 року за № б/н укладений на підставі Анкети-Заяви від 18.02.2015 року, які явно були сфабриковані, використовуючи Заяву ОСОБА_1 -Позичальника № ANEJCT 7 від 21.11.2017 року, щодо надання Банківських послуг строкового кредиту на строк 6 місяців: з 21.11.2017 по 21.05.2018 в сумі 5299,50 грн. зі сплатою за користування Кредитом та відсотків у розмірі 5,99 в місяць на суму виданого кредиту, що сплачується щомісяця, у розмірі 1201,00 грн., починаючи з 16-20 числа наступного місяця, в обмін на зобов?язання Позичальника з поверненням кредиту, сплати відсотків, винагороди за надання фінансового інструменту 299,50 грн..

Кредит був наданий Банком шляхом зарахування грошових коштів на платіжну карту № НОМЕР_9 . Погашення заборгованості за Кредитом здійснений шляхом зарахування грошей на рахунок НОМЕР_10 з якого НОМЕР_11 списав гроші на погашення заборгованості за Кредитом 06.12.2017 року в сумі 5618,00 грн. Заява Позичальника № ANEJCT 7 від 21.11.2017 р. та квитанцію про погашену суму кредиту ОСОБА_1 зберегла.

Не надана інформація щодо картки, яка була відкрита для отримання пенсійної виплати ОСОБА_2 із зазначенням: дати відкриття, номер, строк дії , тип картки за період з 01.10.2015 по 31.12.2016 року.

4. Процесуальні питання, пов`язанні з розглядом справи.

23.07.2024 року позивач АТ «Акцент Банк» звернулось до Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ з позовною заявою до відповідача «про стягнення заборгованості».

23.07.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям, справу передано в провадження судді Гречаної В.Г.

08.08.2024 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська відкрито провадження по справі та справу призначеного до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12.08.2024 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву щодо надання їй матеріалів справи.

06.09.2024 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

23.09.2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

27.09.2024 року до суду від представника АТ «А-Банк» - Мальованого В.В. надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.10.2024 року, задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

18.10.2024 року на виконання ухвали судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.10.2024 року, від представника АТ «А-Банк» Мальованого В.В. надійшла заява з додатками.

22.10.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення до відповіді на відзив.

23.10.2024 року на виконання ухвали судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.10.2024 року, від представника АТ «А-Банк» Мальованого В.В. надійшла заява з додатками.

29.10.2024 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.10.2024 року, задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

12.12.2024 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.12.2024 року, задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

05.12.2024 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення.

21.12.2024 року на виконання ухвали судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.12.2024 року, від представника АТ «А-Банк» Мальованого В.В. надійшла заява з додатками.

10.01.2025 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про надання копій документів.

13.01.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

15.01.2025 року до суду від позивача АТ «А-Банк» надійшли заперечення.

13.02.2025 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.02.2025 року, частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

03.03.2025 року ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення.

05.03.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про доручення доказів.

07.03.2025 року на виконання ухвали суду від 13.02.2025 року від представника позивача АТ «А-Банк» надійшла заява.

14.03.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

02.04.2025 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.05.2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів.

21.04.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

08.05.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заперечення.

12.06.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просить позовну заяву залишити без задоволення.

12.06.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про доручення документів.

12.06.2025 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

12.06.2025 року представник позивача АТ «А-Банк» у судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином, наявне клопотання щодо розгляду справи за відсутності представника позивача.

12.06.2025 року відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що заперечує щодо позовних вимог.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

5. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 18 лютого 2015 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в «А-Банк», про що свідчить її власноручний підпис.

Згідно до зазначеної Анкети-заяви від 18.12.2015 року ОСОБА_1 «погодилась з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між мною і банком договір про надання анківських послуг. Я ознайомився (- лась ) з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден (-на) з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден(-на) отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a- bank.com.ua. Я зобов?язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Також підтверджую, що ознайомлений (-на ) і згоден (-на ) з Умовами та Правилами надання послуги накопичення Скарбничка і згоден (-на ) оформити дану послугу. Підписуючи дану заяву, я даю дозвіл на обробку банком всіх моїх персональних даних з метою та на умовах, встановлених у договорі про надання банківських послуг. Підтверджуючи, повідомлений (-на ) про свої права, пов?язаних із зберіганням та обробкою моїх персональних даних, визначених чинним законодавством , про мету збору даних та осіб , яким передаються мої персональні дані. Я не планую здійснення угод за дорученням третіх осіб і в інтересах третіх осіб. Можливість вирішального впливу з боку інших осіб на проведення мною фінансових операцій відсутня. У разі появи такої особи (контролера) зобов?язуюсь повідомити про це банк. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту мені роз?яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування мною отриманий».

Відповідно до виписки по картці ОСОБА_1 за період з 09.02.2017 року по 08.07.2024 року встановлено, що остання користувалась кредитним лімітом, поповнювала картку, робила покупки в магазинах, аптеці, поповнювала мобільний телефон, знімала готівку в банкоматі, робила перекази між картками.

Згідно до довідки за картками, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано наступні картки: № НОМЕР_12 , строком дії до червня місяця 2018 року; № НОМЕР_13 , строком дії до березня місяця 2022 року; № НОМЕР_7 , строком дії до жовтня місяця 2027 року.

Згідно довідки за лімітами щодо кредитного договору №б/н від 09.02.2017 року за період з 09.02.2017 року по 08.07.2024 року: 09.02.2017 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 20900,00 грн. ініціатор CLIENT; 09.02.2017 року зменшено кредитний ліміт до 5000,00 грн.; 27.07.2017 року збільшено ліміт до 6000,00 грн.; 21.09.2017 року збільшено ліміт до 15000,00 грн.; 19.12.2017 року збільшено ліміт до 18000,00 грн.; 20.09.2018 року збільшено ліміт до 23000,00 грн.; 12.12.2018 року збільшено ліміт до 28000,00 грн.; 04.02.2020 року збільшено ліміт до 48000,00 грн.; 12.05.2020 року збільшено ліміт до 50000,00 грн.; 12.04.2021 року зменшено ліміт до 25000,00 грн.; 01.03.2022 року зменшено ліміт до 22537,00 грн.; 27.12.2023 року зменшено ліміт до 19913,37 грн.; 29.03.2024 року збільшено ліміт до 20000,00 грн.

Згідно до паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», з яким ознайомлена відповідач ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис від 12.04.2021 року, надані умови щодо типів кредитних продуктів картка «Універсальна», картка «Універсальна Gold», картка «Зелена».

Згідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.02.2017 року, укладеного мід АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 , станом на 17.01.2024 року, встановлено, що Загальна сума заборгованості становить 33141,76 грн., яка складається з залишку заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 19913,37 грн., залишку заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 13228,39 грн.

Згідно до відповіді ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 06.09.2024 року на звернення ОСОБА_1 встановлено, що остання перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком. Виплата належних пенсійних коштів з 01.10.2015 року по 31.12.2016 року проводилась на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в банківській установі АТ «А-Банк», з 01.01.2017 року по теперішній час виплата пенсії проводиться на поточний рахунок, відкритий в банківській установі Ат КБ «Приватбанк».

21.11.2017 року підписано заяву позичальника № ANEJCT7, відповідно до якої Банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 5299,50 грн. строком на 6 місяців, з 21.11.2017 року по 21.05.2018 року включно, зі сплатою відсотків у розмірі 5,99% в місяць, на суму виданого кредиту, що сплачується щомісяця у розмірі 1201,00 грн., починаючи з 16 по 20 число наступного місяця. Погашання заборгованості здійснюється на рахунок № НОМЕР_10 . Позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості за кредитом у передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на платіжній картці позичальника № НОМЕР_9 та відповідно до Умов та Правил (а.с. 147).

Відповідно до квитанції від 06.12.2017 року, ОСОБА_1 переказала готівку на картку НОМЕР_14 у сумі 5618,00 грн.

З виписки по картці ОСОБА_1 за період 09.02.2017-01.01.2018 року по рахунку НОМЕР_15 вбачається рух коштів, відповідач знімала готівку, робила покупки в аптеці, магазинах, поповнювала рахунок.

З виписки по картці ОСОБА_1 за період 01.04.2021-01.12.2022 року по рахунку НОМЕР_15 також встановлено, що відповідач користувалась кредитними коштами.

З виписки по картці ОСОБА_1 за період 01.10.2015-31.12.2016 року по рахунку НОМЕР_16 вбачається рух коштів, відповідач робила покупки, поповнювала рахунок.

5. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Вимогами ч.2ст. 207 ЦК України, встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При оцінці доказів та оцінці аргументів суд враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду щодо даної категорії справ, викладеній в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»), а оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

З копії анкети-заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» вбачається, що 18.02.2015 року ОСОБА_1 ознайомилась з Правилами надання банківських послуг, Тарифами Акцент-Банку та зобов`язався виконувати їх умови. На підтвердження цього дана анкета-заява містить власноручний підпис відповідача ОСОБА_1 .

Твердження відповідача, що дана анкета-заява не підписана відповідачем, не береться судом до уваги, так як підпис наявний, відповідачем не заявлено вимоги щодо призначення експертизи для встановлення приналежності даного підпису відповідачу.

Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом.

З виписки по картці ОСОБА_1 за період 01.10.2015-31.12.2016 року по картці НОМЕР_17 вбачається, що ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 за період 01.10.2015 по 01.01.2025 року була клієнтом АТ «А-Банк».

Надана банком виписка за картковим рахунком позичальника, якій надано оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року року у справі №554/4300/16-ц.

Відповідно до виписки з особового рахунку (виписка по картці), ОСОБА_1 активно користувалась кредитним лімітом, здійснюючи перекази коштів, розрахунки у відділеннях магазинів, аптек, зняття готівки, сплачуючи комунальні послуги, тощо.

З довідки за лімітами ОСОБА_1 встановлено, що 09.02.2017 року їй встановлено кредитний ліміт у розмірі 20900,00 грн., який з часом змінювався за ініціативою банку.

Таким чином позовна вимога щодо стягнення із відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитом № б/н від 09.02.2017 року укладеного із АТ «АКЦЕНТ-БАНК» а саме: заборгованості за наданим кредитом в сумі 33141,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 19913,37 грн. та заборгованості по відсоткам 13228,39 грн. підлягає до часткового задоволення.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками слід зазначити таке.

Підписана відповідачем анкета-заява містить лише докладну інформацію щодо особи позичальника, зокрема повну дату народження, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, тощо.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування у редакції, чинній на час підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про:1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 викладено висновок про те, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Із наданого АТ «АКЦЕНТ-БАНК» паспорту споживчого кредиту неможливо достовірно встановити, який саме тариф передбачений для карти відповідача та, відповідно, на яких умовах укладався кредитний договір.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» при наданні банківських послуг та Тарифи користування кредитною карткою, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком докази не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із позичальником кредитного договору, оскільки такі документи не підтверджують вказані обставини.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 19913,37 грн., яка є обґрунтованою та підлягає задоволенню, та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача, в розмірі 1821 (одна тисяча вісімсот двадцять одна) гривня 31 копійка, оскільки його розмір є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Батумська, будівля № 11, , рах. № НОМЕР_18 , МФО 307770) заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.02.2017 року у розмірі 19913 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот тринадцять) гривень 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Батумська, будівля № 11, , рах. № НОМЕР_18 , МФО 307770) судові витрати у розмірі 1821 (одна тисяча вісімсот двадцять одна) гривня 31 копійка.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач Акціонерне товариство «Акцент Банк», юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Батумська, будівля № 11, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та проголошено 17.06.2025 року о 17:00 год.

Суддя В.Г.Гречана