Провадження №22-ц/812/1036/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників цивільну справу № 476/511/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення, яке ухвалив Єланецький районний суд Миколаївської області під головуванням судді Чернякової Наталі Володимирівни у приміщенні цього суду 11 березня 2025 року, повний текст складено 21 березня 2025 року, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Югземсервіс», державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , Єланецької селищної ради Миколаївської області про визнання недійсним наказу, визнання недійсним результатів земельних торгів та визнання недійсним договору,

у с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - ГУ Держгеокадастру), товариства з обмеженою відповідальністю «Югземсервіс» (далі - ТОВ «Югземсервіс»), державного підприємства «СЕТАМ»(далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_2 , Єланецької селищної ради Миколаївської області про визнання недійсним наказу, визнання недійсним результатів земельних торгів та визнання недійсним договору.

Позовна заява мотивована тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 . До складу спадщини ОСОБА_3 увійшло право постійного користування земельною ділянкою площею 40,7 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Маложенівської сільської ради, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії МК №690 від 07 квітня 1997 року. Отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку у нотаріуса він не встиг з різних причин. 29 травня 2019 року на сайті ДП «СЕТАМ» він побачив, що належне йому право користування земельною ділянкою виставлено на аукціон для проведення електронних земельних торгів на підставі наказу начальника ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 12 квітня 2019 року №176 «Про проведення електронних земельних торгів у формі аукціону». Відповідно до проведеного аукціону від 03 червня 2019 року лот №2215 - право оренди на земельну ділянку 39,6639 га було продано учаснику торгів №14 за 307332 грн 79 коп., з яким укладено договір купівлі-продажу права оренди. Позивач вважає, що вказаний наказ №176 від 12 квітня 2019 року має бути визнаний недійним, а також слід визнати недійсними результати земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки площею 39,6639 га щодо переможця - учасника №14 та договір купівлі-продажу права оренди землі, оскільки торги проведені з грубим порушенням норм чинного законодавства, а саме статей 116, 136, 137 Земельного кодексу України. Зазначає, зокрема, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати недійсним: наказ начальника ГУ Держгеокадастру Лостіка Ю.Ю. від 12 квітня 2019 року №176 «Про проведення електронних земельних торгів у формі аукціону»; результати земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 39.6639 га від 03 червня 2019 року для ведення фермерського господарства в межах території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області :01:000:0416), щодо визначення переможця земельних торгів - учасника №14; договір купівлі-продажу права оренди землі, укладений між ГУ Держгеокадастру та учасником торгів №14 площею 39.6639 га для ведення фермерського господарства в межах території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області :01:000:0416).

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 20 червня 2019 року заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі №476/511/19 задоволено, заборонено будь-яким особам, окрім ОСОБА_1 , вчиняти будь-які дії, направлені на засівання та використання у інший спосіб земельної ділянки площею 39,6639 га для ведення фермерського господарства в межах території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області :01:000:0416).

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2019 року залучено до участі в цивільній справі у якості співвідповідача переможця оспорюваних у справі електронних торгів - ОСОБА_2 .

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2021 року залучено до участі в цивільній справі у якості співвідповідача Єланецьку селищну раду Миколаївської області.

У відзиві на позовну заяву ГУ Держгеокадастру зазначило, що на підставі розпорядження Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області 04 березня 1996 року №89 ОСОБА_3 було надано у постійне користування земельну ділянку площею 40,7 га на території Маложенівської сільської ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Земельним законодавством передбачено можливість успадкувати права оренди земельної ділянки та права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), проте успадкування права постійного користування земельною ділянкою не передбачено, тому право постійного користування ОСОБА_3 припинилося у зв`язку зі смертю. Тобто ОСОБА_1 не набув права постійного користування земельною ділянкою після смерті ОСОБА_3 та є неналежним землекористувачем. Тому, на думку заявника, оскаржуваний наказ видано Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області у відповідності до вимог статей 122, 135, 139 ЗК України у межах повноважень, визначених Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року № 308 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки у позивача жодних прав на земельну ділянку площею 40,7 га не виникало, то і відсутні підстави для звернення до суду за захистом такого права у відповідності до статті 16 ЦК України. Посилаючись на викладене, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову.

Представник ТОВ «Югземсервіс» у заяві зазначив, що ТОВ «Югземсервіс» як виконавець земельних торгів 03 червня 2019 року згідно чинного законодавства та на підставі всіх дозвільних документів провів електронні земельні торги по лоту №2215. Результати торгів зафіксовано у протоколі №2735. ТОВ «Югземсервіс» пропонувало позивачу ОСОБА_1 зареєструватися як учасник земельних торгів по даному лоту згідно чинного законодавства, але він відмовився.

ДП «СЕТАМ» у відзиві на позовну заяву зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Підставою для визнання електронних торгів недійсними може бути лише порушення порядку їх проведення. Між тим оспорювані прилюдні торги проведені за правилами визначеними Тимчасовим положенням, організатор електронних торгів здійснив всі необхідні дії в межах чинного законодавства для реалізації майна. Також позивач не надав жодних доказів на підтвердження порушень правил проведення електронних торгів та порушень його законних прав та інтересів. Тому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Єланецька селищна рада Миколаївської області у відзиві на позовну заяву зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, такими, що не базуються на фактичних обставинах. Земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0416, площею 39,6639 га, згідно наказу № 15-ОТГ від 07 грудня 2020 року передано у комунальну власність Єланецькій селищній раді Вознесенського району Миколаївської області. За результатами торгів, які проводилися ГУ Держгеокадастру, вказана земельна ділянка передана в оренду ОСОБА_2 , з яким укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 13 червня 2019 року за №32001816. 16 вересня 2019 року державним інспектором проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0416. За результатами перевірки виявлено, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку без документів, що посвідчують право користування або оренди земельної ділянки, що є порушенням вимог статей 125, 126, пункту «б» статті 211 Земельного кодексу України. 31 травня 2019 року було проведено розрахунок шкоди за самовільне зайняття позивачем земельної ділянки в розмірі 49065,83 грн., яку на сьогоднішній день позивач добровільно не сплатив. Таким чином ОСОБА_1 використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів, тим самим перешкоджає використанню земельної ділянки ОСОБА_2 , який отримав право оренди на земельних торгах та має законні підстави користуватися вказаною земельною ділянкою згідно договору оренди землі.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 11 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що рішенням суду по справі № 476/467/19 встановлено, що формування земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0416 площею 39,6639 га відбулося за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 40,7 га, яка на підставі державного акту на право постійного користування серії МК № 690 перебувала у постійному користуванні ОСОБА_3 . Право постійного користування спірною земельною ділянкою не увійшло до складу спадкового майна ОСОБА_3 , так як мати позивача за життя отримала право користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства, зареєструвала ФГ «Валентина» і після проведення державної реєстрації селянського (фермерського) господарства право постійного користування земельною ділянкою, наданою засновникові для ведення такого господарства, набуло останнє, тому смерть засновника селянського (фермерського) господарства не породжує у спадкоємців такого засновника права успадкувати право постійного користування земельною ділянкою, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство.

За такого суд у справі, яка переглядається, дійшов висновку, що право позивача проведенням оспорюваних торгів та оформленням їх результатів не порушено, тому вважав позовні вимоги необґрунтованими та відмовив в їх задоволенні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, зокрема, що права спадкування, порушенням права на справедливий суд (справу розглянуто за відсутності позивача, незважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи), а тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення його позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не взяв до уваги рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2023 року у справі №476/467/19, залишене без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2025 року та ухвалою Верховного Суду, яким було встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває в користуванні ФГ «Валентина» після його створення, право постійного користування не було припинено належним чином. Судом неправильно зроблена оцінка фактичних обставин щодо того, що земельна ділянка перебувала у фактичному володінні позивача та ФГ «Валентина», що підтверджується як діяльністю господарства, так і сплатою податків. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що розгляд справи відбувся без участі позивача та представника, попри подані клопотання про відкладення.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Вимоги до судового рішення викладені у статтях 263, 264 ЦПК України.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає таким вимогам закону.

Як встановив суд першої інстанції і таке вбачається з матеріалів справи, мати позивача ОСОБА_3 на підставі розпорядження Державної адміністрації Єланецького району Миколаївської області від 4 березня 1996 року № 89 отримала право постійного користування земельною ділянкою площею 40,7 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Маложенівської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право постійного користування землею серії МК № 690 від 7 квітня 1997 року (том 1 а.с. 15).

26 квітня 2011 року зареєстрована юридична особа Фермерське господарство «Валентина», єдиним засновником якого та керівником була ОСОБА_3 , (том 3, а.с. 203-207).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (том 1 а.с. 14).

14 вересня 2015 року Єланецькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 110/2015 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , згідно із якою із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_3 звернулися позивач ОСОБА_1 , чоловік померлої ОСОБА_4 , донька померлої ОСОБА_5 (том 1 а.с. 199-218).

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 12 квітня 2019 року № 176 «Про проведення електронних земельних торгів у формі аукціону» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 39,6639 га для продажу права на земельних торгах у формі аукціону для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення в межах території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Кадастровий номер :01:000:0416. (том 1 а.с. 60).

18 квітня 2019 року державний реєстратор Виконавчого комітету Новоодеської міської ради Миколаївської області Гузь Т.А. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46574477, відповідно до якого провела державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 39,6639 га з кадастровим номером :01:000:0416 за Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області, форма власності: державна, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (том 1 а.с. 223).

31 травня 2019 року державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Братському, Вознесенському, Єланецькому, Новоодеському районах та м. Вознесенську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області складено протокол про адміністративне правопорушення №131-ДК/0128П/07/01/-19 відносно ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, - за самовільне зайняття земельної ділянки (том 1 а.с. 225).

18 червня 2019 року державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Братському, Вознесенському, Єланецькому, Новоодеському районах та м. Вознесенську управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №131-ДК/0134По/08/01/-19, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. за фактом самовільного зайняття вищевказаної земельної ділянки (том 1 а.с. 224).

03 червня 2019 року в межах пілотного проекту Державним підприємством «СЕТАМ» проведено електронні торги за лотом № 2215 з реалізації права оренди на земельну ділянку площею 39,6639 га для ведення фермерського господарства в межах території Маложенівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, кадастровий номер :01:000:0416.

За результатами проведених торгів 03 червня 2019 року укладено договір оренди землі між Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області та ОСОБА_2 . Орендодавець на підставі протоколу електронних земельних торгів № 2735 від 03 червня 2019 року надав в строкове платне користування орендарю земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :01:000:0416 строком на 7 (сім) років, плата за користування земельною ділянкою визначена у розмірі річної орендної плати, що становить 307332,79 грн. (том 1 а.с. 66-74).

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47355378, від 14 червня 2019 року державний реєстратор зареєстрував право оренди вищевказаної земельної ділянки за ОСОБА_2 строком до 03 червня 2026 року (том 3 а.с. 53).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 15-ОТГ виданого 07 грудня 2020 року «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельну ділянку площею 39.6639 га, кадастровий номер :01:000:0416, передано у комунальну власність Єланецької селищної ради Миколаївської області (том 3 а.с. 54)

Вказане право зареєстровано за Єланецькою селищною радою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 листопада 2021 року ( том 3 а.с. 53).

ОСОБА_1 , звернувшись з позовом, що розглядається у цій справі, вважав, що право оренди спірної земельної ділянки було відчужено на електронних торгах незаконно, з порушенням його прав як спадкоємця ОСОБА_3 , оскільки зазначена земельна ділянка була створена за рахунок переданій останній у постійне користування земельної ділянки та входить до складу спадкового майна.

Суд першої інстанції вважав позов необґрунтованим, з чим погоджується колегія суддів.

Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1 статті 1223 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2023 року у цивільній справі № 476/467/19 в позові ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Калинівської сільської об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Єланецької селищної ради Миколаївської області про визнання права постійного користування на земельну ділянку у порядку спадкування за законом відмовлено (том 3, а.с. 102-107).

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 10 липня 2024 року вищевказане рішення суду залишено без змін (том 3, а.с. 32-40).

Розглядаючи справу № 476/467/19, суди встановили, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0416, площею 39,6639 га, була сформована за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 40,7 га, яка на підставі державного акта на право постійного користування серії МК № 690 була передана у постійному користуванні ОСОБА_3 .

Відмовляючи у позові у справі № 476/467/19, суд виснував, що відсутні правові підстави для визнання за позивачем права постійного користування спірною земельною ділянкою в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , так як вона за життя отримала право користування спірною земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства, зареєструвала Фермерське господарство «Валентина», після чого право постійного користування земельною ділянкою, наданою засновникові для ведення такого господарства, набуло останнє, тоді як смерть засновника селянського (фермерського) господарства не породжує у спадкоємців такого засновника права успадкувати право постійного користування земельною ділянкою, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Тобто захисту в порядку цивільного судочинства підлягає саме порушене право особи, яка звертається з позовом позивача.

Враховуючи, що до складу спадкового майна ОСОБА_3 право користування спірною земельною ділянкою не увійшло, ОСОБА_1 як її спадкоємець не є особою, яка набула таке право у порядку спадкування, тому суд правильно дійшов висновку, що відчуження права оренди (користування) цією земельною ділянкою на електронних торгах 03 червня 2019 року на його спадкові права не впливає та їх не порушує.

За такого у ОСОБА_1 відсутня юридична заінтересованість у визнанні таких електронних торгів та укладеного за його наслідками договору купівлі-продажу права оренди землі недійсними, оскільки право на спадкування йому не належить.

Зважаючи на вищевикладене, відсутні і підстави для задоволення позову, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Безпідставним є аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2023 року у справі №476/467/19, яке набрало законної сили, про те, що земельна ділянка перебуває в користуванні ФГ «Валентина», оскільки суд першої інстанції, вирішуючи справу, яка переглядається, виходив із обставин, встановлених у рішенні суду у справі №476/467/19, зокрема, що право користування спірною земельною ділянкою належало ФГ «Валентина», а тому не увійшло до складу спадкового майна ОСОБА_3 .

Посилання позивача на порушення внаслідок відчуження права оренди спірною земельною ділянкою прав на користування нею ФГ «Валентина» відхиляється, оскільки це господарство не є позивачем у цій справі і наділено правоздатністю самостійно звертатися за захистом своїх прав до суду, тоді як ОСОБА_3 як спадкоємець засновниці ФГ «Валентина» таким правом не наділений.

Щодо порушення, на думку позивача, при ухваленні рішення права на справедливий суд у зв`язку із розглядом справи за відсутність позивача, апеляційний суд не вбачає у діях суду першої інстанції порушень положень процесуального закону.

Так, згідно наявних у справі матеріалів, рішення було ухвалено судом 11 березня 2025 року за відсутності учасників справи (том 3, а.с. 109). Про день, час та місце судового засідання, що відбулося 11 березня 2025 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 були повідомлені шляхом направлення SMS-повідомлення та повідомлення у додаток Viber, відповідно (том 3, а.с. 96, 97). Факт сповіщення про судове засідання позивач е заперечує. У справі відсутнє клопотання позивача або його представника про відкладення судового засідання, призначеного на 11 березня 2025 року. На попередні судові засідання ОСОБА_4 , будучи належно повідомленим судом, неодноразово не з`являвся. Тому враховуючи положення статті 223 ЦПК України у суду першої інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності позивача та його представника.

За такого колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі повно встановлених обставин справи, з наданням належною правової кваліфікації спірних правовідносин, відповідно до положень матеріального права, які їх регулюють, та з дотриманням вимог процесуального закону, а тому в силу статті 375 ЦПК України відсутні підстави для його скасування у відповідній частині.

З огляду на результати апеляційного перегляду та положення статті 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат, проведеного судом першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених в апеляційному суді, оскільки ці витрати покладаються у цій справі на позивача.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 11 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

________________________________________

Повна постанова складена 18 червня 2025 року