Справа № 159/2868/25
Провадження № 2/159/1166/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судових засідань Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

У травні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТзОВ «Споживчий центр») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №30.07.2024-100000171 від 30.07.2024 в розмірі 19920,00 гривень та 2422, 40 гривень судового збору.

Ухвалою від 08.05.2025 суд відкрив провадження у справі, визначив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання 05.06.2025 представник позивача Пилипчук А.С. не з`явилася, у письмовому клопотанні просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, також просила повернути сплачений при зверненні до суду судовий збір. Заяву мотивувала тим, що відповідач 19.05.2025 добровільно сплатив заборгованість в розмірі 19920,00 гривень.

Належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_1 (рекомендоване поштове повідомлення 097) в судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неявкою усіх учасників провадження фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути клопотання представника позивача у відсутності сторін.

Клопотання про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмета спору та про повернення сплаченого судового збору задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Статтею 255 ЦПК України серед підстав для закриття провадження у справі, передбачені зокрема дві різні підстави: п.2 ч.1 відсутність предмету спору; п. 4 ч.1 позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Від підстав закриття провадження у справі залежить питання розподілу судових витрат.

Так, відповідно до п.5 ч.1, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у разі закриття провадження з підстав відсутності предмету спору позивачу повертається сплачений ним судовий збір, а у випадку закриття провадження у справі з підстав відмови позивача від позову позивач має право на повернення лише 50% судового збору.

Приписи Закону України «Про судовий збір» кореспондуються із нормами статті 142 ЦПК України, в якій передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 цієї статті).

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (ч.3 цієї статті).

Відповідно до ч.3 ст.263 ЦПК України суд при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2023 у справі 522/3680/22 сформував висновок про те, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми (пункт 2 частини першої статті255 ЦПК України) дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 визнав позов і сплатив заявлену кредитну заборгованість після відкриття провадження у справі, тому провадження не може бути закрите з підстав відсутності предмету спору.

Суд також не може самостійно переоцінити клопотання представника позивача Пилипчук А.С. як відмову від позову через добровільне виконання відповідачем боргового зобов`язання, оскільки за змістом довіреності №2712/25-05 представник обмежена у праві відмови від позову.

Ураховуючи наведене суд відмовляє у закритті провадження і продовжує розгляд справи.

Уповноважені представники позивача не позбавлені права на подання клопотання по закриття провадження з інших підстав.

Керуючись статтями 4, 19, 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Судове засідання у справі призначити на 10.00 годину 23.06.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

ГоловуючийТ. В. Денисюк