Справа № 559/2215/25
Провадження № 2/559/957/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 червня 2025 року місто Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177, 316, 318 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Дубенського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком.

Відповідно до ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Ознайомившись із її змістом та доданими матеріалами встановлено, що вона підлягає залишенню без руху із наступних підстав.

До позовної заяви позивачем додана квитанція від 08.06.2025 про сплату судового збору в розмірі 774,64 грн. та квитанція від 13.11.2024 про сплату судового збору у розмірі 11680,00 грн..

Під час перевірки зарахування судового збору встановлено, що судовий збір, сплачений ОСОБА_1 згідно з цієї квитанцією від 13.11.2024 , зарахований як судовий збір, сплачений за подання позовної заяви по справі №336/11491/24.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2025 заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу повернуто заявнику. Судовий збір сплачений за подання позовної заяви в у справі №336/11491/24 зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу в порядку, установленому законом, не повертався.

Положеннями ч. 5 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Суд зазначає, що повторно поданий той самий платіжний документ про сплату судового збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Обґрунтовуючи необхідність сплати судового збору на загальних підставах за повторне подання позовної заяви за умови, коли сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із повернення позовної заяви, але не була повернута, і до повторно поданого позову додавався первісний документ про сплату судового збору, суд вважає за необхідне вказати таке.

Певний час редакція ч. 4 ст. 6 Закону № 3674 передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (пп. 4 п. 4 цього Закону). Станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом ст. 6 Закону № 3674 встановлює, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таке законодавче визначення передбачає, що позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду (або повернув позовну заяву). Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі звернення до суду, оскільки за Законом № 3674 такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Вищезазначене правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18.

Отже, квитанція від 13.11.2224 про сплату судового збору в розмірі 1168,40 грн. не може бути прийнята судом як документ про сплату судового збору за подання саме цієї позовної заяви.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2025 році (на час подання позову до суду) становить 1211,20 грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у поданій позовні заяві заявлено дві немайнові вимоги, відповідно сума судового збору з урахуванням коефіцієнта 0,8 повинна становити 1937,92 грн. Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1163,28 грн.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Отже, оскільки однієї із позовних вимог є визначення місця проживання дітей, то обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Тому до матеріалів справи слід долучити копію позовної заяви, та копії долучених до неї документів для органу опіки та піклування, визначивши в позовній заяві його процесуальне становище.

ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначає, що залучення органу опіки та піклування не є обов`язковою у даному випадку, оскільки між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. З огляду на вказані обставини суд зазначає, що у випадку, коли відсутній спір, суди не мають підстав для втручання у правовідносини.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті175 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.175, 185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали, а саме: доплатити судовий збір у розмірі 1163,28 грн. та подати до суду відповідні підтверджуючі документи, а також долучити копію позовної заяви, та копії долучених до неї документів для органу опіки та піклування, визначивши в позовній заяві його процесуальне становище.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http:// db.rv.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.Ю. Жуковська