ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4858/25 Справа № 211/2401/19 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І.О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федоренко В`ячеслав Григорович,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

на рішення Довгинцевського районного суду міста Кривій Ріг Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

10.05.2019 року до Довгинцевського районного суду міста Кривій Ріг Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, в якому позивач просив скасувати наказ № 229/ос від 18.04.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Довгинцевського районного суду міста Кривій Ріг Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Скасований наказ № 229/ос від 18 квітня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновивши ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на роботі на посаді машиніста електровоза оборотного локомотивного депо Нікополь в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо (, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Серафимовича, буд. 97).

Стягнуто з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.04.2019 р. по 05.08.2019 р. включно, в сумі 48016 (сорок вісім тисяч шістнадцять) гривень 89 коп. без утримання податку на доходи фізичних осіб і інших обов`язкових платежів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року апеляційна скарга Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо (ТЧ-2 Кривий Ріг) залишена без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 серпня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року касаційну скаргу Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», подану адвокатом Галагур Зоєю Андріївною задоволено частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 серпня 2019 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Довгинцевського районного суду міста Кривій Ріг Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року позовні вимоги задоволені частково, скасований наказ № 229/ос від 18.04.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Федоренко В`ячеслав Григорович та Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволені частково.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року скасоване.

Закрито провадження у цивільній справі № 211/2401/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 травня 2025 року справу прийнято до свого провадження та призначеного до розгляду на 24.06.2025 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Довгинцевського районного суду міста Кривій Ріг Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Скасований наказ №229/ос від 18 квітня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновивши ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на роботі на посаді машиніста електровоза оборотного локомотивного депо Нікополь в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо (, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Гетьмана Івана Мазепи (колишня назва вул. Серафимовича), буд. 97).

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено, вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

11.12.2023 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федоренко В`ячеслав Григоровичнадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Довгинцевського районного суду міста Кривій Ріг Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цієї частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що оскільки суд прийняв рішення про поновлення позивача на роботі, то повинен й вирішити питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

19.12.2023 року від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Довгинцевського районного суду міста Кривій Ріг Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалення в цієї частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що Наказом № 675/ос від 16 жовтня 2019 року позивача було поновлено на роботі та позивачу було виплачено 48 016, 89 грн. за час вимушеного прогулу за період з 19.04.2019 року по 05.08.2019 року включно. Тобто фактично не має предмету спору.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиви на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходили.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник ОСОБА_1 , адвокат Федоренко В.Г. свою апеляційну скаргу підтримав. Проти задоволенні апеляційної скарги відповідача заперечував.

Представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» Блоха О.В. апеляційну скаргу відповідача підтримав. Проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Позивач ОСОБА_1 працював машиністом електровозу в оборотному локомотивному депо Нікополь Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо (ТЧ-2 Кривий Ріг), Регіональної філії «Придніпровської залізниці» ПАТ «Українська залізниця».

12 лютого 2019 року на станції Нікополь за участю ОСОБА_1 трапилась транспортна подія, внаслідок якої було здійснено проїзд забороненого показання вихідного світлофора Н1 електровозом ВЛ8-450 з поїздом № 2337 із наступних розрізом стрілочного переводу №2 на колії 1А без сходження з рейок рухомого складу.

01 березня 2019 року наказом №165/тч позивача було відсторонено від роботи з 02 березня 2019 року, вищезазначений випадок, що стався 12 лютого 2019 року було класифіковано як інцидент.

12 березня 2019 року наказом №139/Н ОСОБА_1 було позбавлено посвідчення машиніста електровоза.

У матеріалах справи містяться дві заяви позивача від 27 березня 2019 року та 02 квітня 2019 року (т.1 а.с.8-10), що не оспорюється представником відповідача, щодо згоди ОСОБА_1 на переведення його на посаду помічника машиніста електровозу, на яку відповідач не відреагував, в тому числі й письмовим повідомленням щодо відсутності вакантної посади, тощо. По суті, відповідачем проігноровано вказані заяви та безпідставно звільнено через два тижні після згоди ОСОБА_1 на запропоновані посади, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації та його відмовою від переведення на іншу роботу.

Надані акти про відмову ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з наказами по підприємству та переліком вакантних посад, суд не бере до уваги, оскільки вони не спростовують вищезазначеного.

Згоду профспілкового комітету на звільнення ОСОБА_1 роботодавцем також не було отримано (т.1 а.с.85-87).

Як вбачається з листа-звернення відповідача №424 від 02.04.2019, підписаного в.о. начальника депо Тисленком В.П., підприємство звернулось до голови первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо Федоренка В.Г. з проханням надати згоду на звільнення ОСОБА_1 (т.1 а.с.48).

11 квітня 2019 року за вих..№69 голова ППО ВПЗУ КЛД Федоренко В.Г. на зазначений вище лист-звернення №424 від 02.04.2019 надав відповідачу відповідь про те, що профспілковий комітет на засіданні прийняв рішення не давати згоди на звільнення машиніста електровоза ОСОБА_1 , обґрунтувавши свою відмову тим, що у листі-зверненні відсутні докази відмови ОСОБА_1 від переведення на іншу роботу та вагомих причин для застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України, відсутності копій документів, на які посилався підписант у мотивувальній частині звернення, невідповідності дійсності інформації щодо незгоди ОСОБА_1 перевестись на іншу роботу (т.1 а.с.49, 50).

Окрім того, матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_1 від 02.04.2019, щодо переведення його на посаду помічника машиніста електровоза ТД Нікополь, а також Додаток №1 (вільні вакансії в СП «Криворізьке локомотивне депо» станом на 02.04.2019, де зазначена посада помічника тепловоза в цеху експлуатації (т.1 а.с.44, 46).

Наведене вище свідчить про те, що на час звернення відповідача з листом №424 від 02.04.2019 до голови первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо Федоренка В.Г. з проханням надати згоду на звільнення ОСОБА_1 і подачі позивачем заяви про його переведення на посаду помічника машиніста електровоза 02.04.2019, на підприємстві відповідача була вільна вакансія помічника машиніста електровоза, на яку можливо було перевести ОСОБА_1 , однак відповідач проігнорував заяву позивача, надіславши лист-звернення щодо надання профспілкою згоди на звільнення ОСОБА_1

18 квітня 2019 року у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації п.2 ст.40 КЗпП України позивач був звільнений (т.1 а.с.13 копія трудової книжки).

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Верховний Суд переглядаючи цю справу у постанові від 19 лютого 2025 року зазначив, що у травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу;

рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано наказ звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на роботі, стягнено середній заробітко за час вимушеного прогулу;

постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції;

у січні 2023 року ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, просив визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу;

при задоволенні позову в частині поновлення на роботі суд першої інстанції вважав за необхідне повторно поновити позивача на роботі, хоча й відповідачем було надано копію наказу № 675/ОС від 16 жовтня 2019 року «Про поновлення на роботі за рішенням суду», яким було скасовано оспорюваний наказ про звільнення позивача та було поновлено ОСОБА_1 на посаді, оскільки постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 05 жовтня 2022 року рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по вказаній справі від 05 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року скасовано, вказану цивільну справу направлено на новий розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу;

апеляційний суд закрив провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, вказавши, що наказ № 229/ОС від 18 квітня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста електровоза скасований, ОСОБА_1 був поновлений на роботі наказом відповідача № 675/ОС від 16 жовтня 2019 року про що внесено відповідний запис в трудову книжку, 12 грудня 2019 року отримав середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, що свідчить про відсутність предмету спору;

апеляційний суд не врахував, що:

наказ № 675/ОС від 16 жовтня 2019 року «Про поновлення на роботі за рішенням суду», яким відповідач скасував наказ № 229/ос від 18 квітня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновивши його на посаді машиніста електровоза оборотного локомотивного депо Нікополь в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо з 19 квітня 2019 року, прийнятий на виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року;

рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року, на підставі якого позивача поновлено на роботі, скасовано постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року. тому немає підстав і для закриття провадження в справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України,, оскільки спір між сторонами існує.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового судового розгляду.

За таких обставин апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» не підлягає задоволенню.

Позивач при зверненні до суду просив середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.04.2019 р. по 05.08.2019 р. включно, в сумі 48016 гривень 89 коп.

АТ «Українська залізниця» позивача було поновлено на посаді та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.04.2019 р. по 05.08.2019 р. включно, в сумі 48016 гривень 89 коп., тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні цієї вимог.

Оскарження в цієї частині рішення суду першої інстанції, фактично вказує на те, що позивач намагається повторно отримати суму, яку вже отримав, що не передбачено Законом.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федоренко В`ячеслав Григорович задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційних скарг цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Федоренко В`ячеслав Григорович залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Довгинцевського районного суду міста Кривій Ріг Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 24.06.2025 року.

Судді: