Cправа № 563/673/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Корецької міської ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно. Спадкова справа заведена державним нотаріусом за його заявою та 06 жовтня 2010 року на його ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що не є предметом цього позову. До спадкового майна належить також ще одна земельна ділянка, власником якої була його матір, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на яку посвідчувалось Сертифікатом серії НОМЕР_1 . Оскільки, батько на момент смерті матері проживав та був зареєстрований з нею за однією адресою, він фактично прийняв спадщину після її смерті, однак не оформив своїх прав. За життя батько склав на його ім`я заповіт та після його смерті, в управління спадковим майном фактично вступив він, оскільки спільно з ним проживав.

При зверненні до державного нотаріуса Корецької державної нотаріальної контори Рівненської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через те, що відсутні документи на право власності, а саме оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ № 0128142, який було втрачено. Звернувшись до Корецької міської ради з проханням видачі дубліката сертифікату, також отримав відмову, оскільки на теперішній час дублікати сертифікатів не видаються. Зважаючи на вищезазначені обставини, з метою реалізації своїх спадкових прав, вимушений звертатись до суду з відповідним позовом.

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , що був виданий 21 листопада 2001 року Корецьким РВ УМВС України в Рівненській області, позивач значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 17 лютого 1964 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 09 липня 1960 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір сторін у справі, ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , що було видане повторно 22 грудня 2020 року Корецьким районним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Згідно з Довідкою № 18-01-15/02-193, що була видана 09 квітня 2024 року Користівським старостинським округом Корецької міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а разом з нею на день смерті був зареєстрований та проживав чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З Інформаційних довідок № 81070125 та № 81070118 від 06 травня 2025 року встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 Спадкова справа не заведенаю, заповіти відсутні

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , спадщину фактично прийняв її чоловік, ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований та проживав разом з нею в с. Забара Корецького району Рівненської області, таким чином вступив в управляння та володіння спадковим майном та реалізував свої права в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, проте, належним чином не оформив своїх спадкових прав.

27 травня 2002 року ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті зробив заповідальне розродядження, згідно з яким все своє майно заповів своєму синові, ОСОБА_1 , про що свідчить ОСОБА_5 заповіту , номер в реєстрі 11, посвідченого секретарем Головницької сільської ради Солопчук Т.І. (дублікат видано 12 липня 2010 року секретарем Головницької сільської ради Турович Л.І., номер в реєстрі 54).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , що було видане Головницькою сільською радою Корецького району Рівненської області.

З інформації, що була надана 06 травня 2025 року завідувачкою Корецькою державною нотаріальною конторою Рівненської області встановлено, що 03 вересня 2010 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведена спадкова справа за номером 209/2010 за заявою про прийняття спадщини від ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано 06 жовтня 2010 року на земельну ділянку на його ім?я. Про що також свідчать Інформаційні довідки № 81061555 та № 81061592 від 06 травня 2025 року встановлено.

Судом встановлено, що на підставі Розпорядження голови Корецької РДА від 30 травня 1996 року № 232, відповідно до Книги ресстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), ОСОБА_4 було видано Сертифікат на право на земельну частку (паї) серії PB № 0128142 по КСП ім. Б. Хмельницького, який зареєстрований у Книзі 03 вересня 1996 року за № 1089. Станом на 01 січня 2013 року відсутня інформація щодо видачі державних актів на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_4 , взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0128142, на території Рівненського (колишнього Корецького) району Рівненської області, про що свідчить інформація № 1294/0/6-24, що була надана 04.10.2024 року ГУ Держгеокадастру у Рівненській області.

Згідно з Довідкою № 18-03-19/01-62, що була видана 04 квітня 2024 року Користівським старостинським округом Корецької міської ради, за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РВ № 0128142 померлої ОСОБА_4 , що знаходиться на території с. Забара, закріплені такі ділянки: номер масиву 6 (рілля), номер ділянки НОМЕР_7 , площа ділянки 2,6148 га.

Станом на 01.01.2024 року, вартість земельної частки (паю) по КСП «ім. Б.Хмельницького» с. Забара Рівненського району (колишнього Корецького району) Рівненської області становить 120 663,80 грн., згідно з інформацією ГУ Держгеокадастру у Рівненській області № 1466/0/6-24 від 07 листопада 2024 року.

Як зазначалось позивачем у поданій до суду позовній заяві, Сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_4 було втрачено, про що позивачем було подано оголошення в газету «Рідний край» № 5 від 30 січня 2025 року (а.п. 24).

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, у відповідь на заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), що належав ОСОБА_4 , державним нотаріусом Денисюк А.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 лютого 2025 року та рекомендовано звернутись до суду з метою вирішення зазначеного питання.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування, що зазначено в ст. 131 ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Норми ч. 3, ч. 4 ст. 1268 ЦК України містять презумпцію прийняття спадщини спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також малолітніми, неповнолітніми, недієздатними особами, особами, цивільна дієздатність яких обмежена з-поміж спадкоємців.

Якщо спадкоємець проживає разом із спадкодавцем на момент його смерті, то вважається, що він автоматично прийняв спадщину, якщо протягом зазначеного терміну не відмовився від неї офіційно (ст. 1268 Цивільного кодексу України).

У випадку відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно питання спадкування такого майна може вирішуватись лише у судовому порядку відповідно до ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, рішення суду про визнання права власності на спадкове майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості)земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є: сертифікат на право на земельну частку (пай). Сертифікат на земельну частку (пай) не являється правовстановчим документом на земельну ділянку, а засвідчує лише право власника сертифікату отримати земельну ділянку та містить інформацію про вартість та площу в умовних кадастрових гектарах, тобто сам по собі сертифікат не підтверджує право власності на саму ділянку та не визначає її межі.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ч. 2 ст. 14 Конституції України).

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку (ст. 1 Закону № 899-IV).

Матеріали справи містять належні, достатні та переконливі докази того, що матір позивача, ОСОБА_4 отримали право на земельну частку на території с. Забара Рівненського району (колишнього Корецького) Рівненської області, оформленого сертифікатом, який був втрачений.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 , як спадкоємця майна померлого батька, який в свою чергу фактично успадкував майно своєї дружини, ОСОБА_4 , є доведеними, законними та підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладена та керуючись ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на земельну частку (пай), що посвідчувалось Сертифікатом серії НОМЕР_1 , що був виданий на підставі Розпорядження голови Корецької районної державної адміністрації № 232 від 30 травня 1996 року на ім`я ОСОБА_4 , який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03 вересня 1996 року за № 1089.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Корецька міська рада Рівненської області, , місцезнаходження: м. Корець Рівненської області, площа Київська, 5.

С у д д я :