Справа № 131/735/25
Провадження № 2/131/233/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Демчишиної О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дашівської селищної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій детально виклав обставини, що призвели до необхідності судового врегулювання спадкових прав. Його тітка, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років, про що свідчить офіційне свідоцтво про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина, яка включає земельну ділянку площею 1,5742 гектара з кадастровим номером :03:000:0753, оформлену на її дошлюбне прізвище ОСОБА_3 , а також житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Однак через юридичні неузгодженості, пов`язані зі зміною прізвища, оформлення спадщини ускладнилося.

Основна проблема полягає в тому, що, одружившись у 2003 році з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 офіційно отримала прізвище ОСОБА_6 , але не внесла змін до паспорта та інших документів. Вона продовжувала використовувати паспорт на прізвище ОСОБА_3 , виданий ще у 1999 році, аж до жовтня 2022 року, про що було видано довідку про внесення відомостей до ЄДДР уже як Буковській. Ця плутанина призвела до того, що документи, такі як державний акт на землю та заповіт, були оформлені на прізвище ОСОБА_3 , тоді як у свідоцтві про смерть вона вказана як ОСОБА_6 .

Також, житловий будинок, який належав подружжю, не був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Технічний паспорт на будинок був виготовний лише в 2022 році, але право власності так і не було офіційно оформлено. Крім того, існує заповіт від 20 липня 2022 року, у якому ОСОБА_5 заповіла все своє майно племіннику ОСОБА_1 . Однак через розбіжності в прізвищах нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на відсутність документального підтвердження тотожності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також на недостатність доказів родинного зв`язку між нею та позивачем.

Додатковим аспектом справи є те, що чоловік померлої, ОСОБА_4 , також заповів своє майно ОСОБА_1 , але той не встиг оформити спадщину в шестимісячний строк, встановлений законом, тому ОСОБА_8 фактично прийняла спадщину свого чоловіка в порядку спадкування за законом. Таким чином, виникла необхідність судового встановлення фактів: що державний акт на землю та заповіт, оформлені на ОСОБА_7 , дійсно належали померлій ОСОБА_8 , а також визнання права власності позивача на частини будинку та земельної ділянки на підставі заповіту у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Дашівської селищної ради в судове засідання не з`явився, натомість селищний голова подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує та просить розглянути справу у відсутність їх представника.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Городок, що підтверджується посвідкою про народження серії НОМЕР_1 від 15.01.1941 року, виданою Бюром записів актів громадського стану м. Городок Дашівської сільради. У графі «батько» зазначено ОСОБА_9 (а.с. 12).

Про те, що ОСОБА_7 є сестрою матері позивача ОСОБА_10 , свідчить свідоцтво про народження останньої, серії НОМЕР_2 від 12.08.1954 року, видане Бюро записів актів громадського стану м. Горловка Сталінградської області, де у графі «батько» зазначено ОСОБА_9 (а.с. 13).

Про зміну прізвища матері Позивача з дівочого « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_11 » свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу №6 від 09.10.2024 року (а.с. 15).

Мати Позивача ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 78 років, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 05.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції (актовий запис №23) (а.с. 14).

Про те, що ОСОБА_13 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 30.10.1966 року, видане міським бюро ЗАГС м. Івано-Франківська, де у графі «мати» зазначено ОСОБА_12 (а.с. 16).

28 листопада 2003 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_4 , внаслідок чого її прізвище змінилося на « ОСОБА_6 », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 28.09.2022 року (видане повторно Іллінецьким відділом ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.с. 17).

ОСОБА_14 користувалася паспортом, де зазначено прізвище « ОСОБА_3 » (серія НОМЕР_6 , виданий 23.03.1999 року Іллінецьким РВ УМВС України в Вінницькій області) (а.с. 18).

07.10.2022 Іллінецьким сектором Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області було видано паспорт № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 , про що свідчить довідка про внесення відомостей до ЄДДР №22 від 28.10.2022 (а.с. 19).

Відповідно до довідки №61 від 22.04.2025 року, виданої виконавчим комітетом Дашівської селищної ради, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 є однією особою (а.с. 20).

Таким чином, ОСОБА_15 є тіткою позивача ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Городок померла ОСОБА_8 у віці 83 років, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 21 березня 2024 року Департаментом адміністративних послуг (Центром надання адміністративних послуг м. Івано-Франківська) Івано-Франківської міської ради, про що складений відповідний актовий запис №538 (а.с. 10).

Відповідно до заповіту №6-19 від 20.07.2022 року, посвідченого старостою Городоцького старостинського округу Перевертень В.І., ОСОБА_7 заповіла все своє майно своєму племіннику ОСОБА_1 (а.с. 25).

Позивач звернувся до Гайсинської державної нотаріальної контори, подавши заяву про прийняття спадщини, і державним нотаріусом заведено спадкову справу №35/2024, про що свідчить витяг про реєстрацію спадкової справи №77217091 від 05.06.2024 року (а.с. 11) та копія спадкової справи №35/2024 (а.с. 59-101). У видачі свідоцтва про право власності відмовлено через відсутність підтверджуючих документів на будинок у с. Городок, що належав спадкодавиці ОСОБА_15 , а також через невизначеність її частки у цьому колгоспному дворі. Додатковою підставою стали розбіжності у прізвищах у документах - " ОСОБА_3 " у заповіті проти " ОСОБА_6 " у свідоцтві про смерть - без належного підтвердження зміни прізвища, а також відсутність доказів родинних зв`язків між позивачем ОСОБА_1 та померлою для підтвердження його права на спадкування за заповітом (а.с. 36-37).

Відповідно до рішення Іллінецького районного суду від 06.12.2005 року (справа №2-650), було визнано право ОСОБА_7 на земельну частку (пай) (а.с. 21).

Відповідно до розпорядження №392 від 18.09.2008 року, було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано ОСОБА_7 земельну ділянку у безоплатне користування (а.с. 22).

Відповідно до державного акта серії ЯЖ №399801 від 26.08.2009 року, виданого Іллінецькою РДА, ОСОБА_7 належить на праві власності земельна ділянка площею 1,5742 га (кадастровий № :03:000:0753) (а.с. 23).

Відповідно до довідки №90 від 04.06.2024 року, виданої виконавчим комітетом Дашівської селищної ради, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належав суспільної групи колгоспників, склад сім`ї: ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 31).

Відповідно до технічного паспорта від 05.08.2022 року, виданого ФОП ОСОБА_16 , будинок був оформлений для подальшого реєстрування права власності (а.с. 32-35).

Про те, що з ОСОБА_8 на день її смерті з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований, свідчить довідка Виконавчого комітету Дашівської селищної ради Вінницької області №49 від 18.02.2025 року (а.с. 28).

20 липня 2022 року щодо Позивача, був складений Заповіт, яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде мені належати і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений секретарем Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області Перевертень В.І., зареєстровано реєстрі за № 6-20 (а.с. 30).

Позивач, як це зазначено в позовній заяві, не звернувся до нотаріуса протягом 6-ти місяців для оформлення спадщини, тому відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Тітка Позивача ОСОБА_8 проживала разом з своїм чоловіком ОСОБА_4 до смерті спадкодавця, про що свідчить довідка Виконавчого комітету Дашівської селищної ради Вінницької області №48 від 18.02.2025 року (а.с. 29).

Чоловік ОСОБА_8 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_9 , що видане 22.09.2022 Виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області, про що складений відповідний запис №224 (а.с. 27).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, справами про встановлення фактів, що мають юридичне значення є, зокрема, справи щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт, що державний акт серії ЯЖ №399801 від 26.08.2009 року, що виданий Іллінецькою районною державною адміністрацією на право власності на земельну ділянку площею 1.5742 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0753) на ім`я ОСОБА_7 дійсно належить ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт, що Заповіт від 20.07.2022 року на ім`я Заповідача ОСОБА_7 , посвідчений ОСОБА_17 старостою Городоцького старостинського округу Дашівської селищної ради дійсно належить ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Частиною першою ст. 112 ЦК УРСР у редакції 1963 року, передбачено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Тобто, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь у його придбанні.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу другого пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Члени колгоспу, які працюють у міжгосподарських організаціях, відносяться до суспільної групи колгоспників.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України в редакції 1963 року.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 згідно довідки №90 від 04.06.2024 року, що видана виконавчим комітетом Дашівської селищної ради Вінницької області, належав членам колгоспного двору ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_15 після смерті чоловіка ОСОБА_4 була власницею вказаного будинку.

Положеннями статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою.

Відповідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Положеннями статей 1268-1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статей 1216 та 1218 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК визнання права є одним із способів цивільних прав та інтересів.

Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів або наявністю розбіжностей в таких документах, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи викладене вище, а також повне визнання позовних вимог відповідачем Дашівською селищною радою, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 1,5742 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0753, в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 112, 120, 123, 563 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дашівської селищної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Встановити факт, що державний акт серії ЯЖ №399801 від 26.08.2009 року, що виданий Іллінецькою районною державною адміністрацією на право власності на земельну ділянку площею 1,5742 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0753) на ім`я ОСОБА_7 дійсно належить ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що Заповіт від 20.07.2022 року на ім`я Заповідача ОСОБА_7 , посвідчений Перевертень В.І., старостою Городоцького старостинського округу Дашівської селищної ради, дійсно належить ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , право власності на 1/2 частини садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , право власності на 1/2 частини садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , право власності на земельну ділянку площею 1,5742 гектарів в межах згідно з планом (кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0753 за заповітом після смерті тітки ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

ВІДПОВІДАЧ: Дашівська селищна рада Гайсинського району Вінницької області, , адреса: 22740, с-ще Дашів, Гайсинський район, Вінницька область, вул. Захисників України, 9.

Суддя: