Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/339/25
Провадження № 2/528/323/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 травня 2025 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Вітківського М.О.,

при секретарі - Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без проведення технічної фіксації в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за заповітом право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 66,6 кв. м, житловою площею - 33,9 кв. м), «Б» - гаражу, «В» - літньої кухні -сараю, «в» - прибудови, «Г» - погребу, «Д» - вбиральні, «Е» - гаражу, «Є» - сараю, «Ж» - сараю, «№1» - огорожі, «№2» - огорожі, «№3» - огорожі, «№4» - колодязю, «№5» - водогону, «№6» - ями вигрібної.

Вказує, що відповідно до виписки з погосподарських книг по с. Почаївка від 30.06.2021 року № 03.1-15/79-10 за період з 1991 по 1995 роки в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року була зареєстрована та проживала голова домогосподарства, мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки в будинку за вказаною вище адресою проживали та були зареєстровані станом на 15.04.1991 року дві особи, які не менше трьох років до 15.04.1991 року приймали участь працею та коштами у розбудові господарства двору та не втратили право на частку у ньому, домогосподарство належало ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині відповідно до правил п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Ульяновка Гребінківського району Полтавської області помер батько позивача ОСОБА_3 . На час смерті ОСОБА_3 на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 . За час свого життя ОСОБА_3 заповіту не склав.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, користувалася житловим будинком до своєї смерті, підтримувала його у належному для проживання стані, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, вважається такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, частка ОСОБА_2 у житловому будинку після прийняття спадщини після смерті її чоловіка збільшилася до однієї цілої частини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_2 . На час смерті ОСОБА_2 мала у власності вищевказаний житловий будинок.

За час свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_1 .

Зазначає, що з метою переоформлення спадщини, позивач як спадкоємець за заповітом після смерті своєї матері, звернувся до Лубенської державної нотаріальної контори. Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок нотаріусом було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає.

Так як, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, він вимушений звернутися з даним позовом до Гребінківського районного суду Полтавської області.

Внаслідок таких обставини що склалися, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 24.03.2025 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання на 21.04.2025 о 09-00 год. Витребувано із Лубенської державної нотаріальної контори (37502, м. Лубни, Полтавська область, пл. Вокзальна, 7) копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ); із Полтавського обласного державного нотаріального архіву (місцезнаходження: 36011, Полтавська область, місто Полтава, вул. Шевченка, буд. 13) належним чином завірену копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с.23-25).

07.04.2025 року на виконання ухвали суду від 24.03.2025 року із Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла відповідь про те, що спадкову справу після померлого ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) в архівних фондах Лубенської ДНК не виявлено, а тому для пошуку спадкової справи необхідно надати більш детальну інформацію, а саме: якою ДНК була заведена спадкова справа та дату видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.30,31).

09.04.2025 року на виконання ухвали суду від 24.03.2025 року із Лубенської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №104/2025, відкрита після смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с.32-57).

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.04.2025 року витребувано із Полтавського обласного державного нотаріального архіву (місцезнаходження: 36011, Полтавська область, місто Полтава, вул. Шевченка, буд. 13) належним чином завірену копію спадкової справи №264/2001 до майна померлого ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що відкривалась Гребінківською державною нотаріальною конторою. Свідоцтво про право на спадщину видавалось 04.08.2001 року (а.с.66,67).

06.05.2025 року на виконання ухвали суду від 21.04.2025 року із Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи №264/2001 до майна померлого ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ). (а.с.71-79).

Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.05.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 30.05.2025 о 09-30 год. (а.с.81-83).

30.05.2025 року позивач та його представник адвокат Чумарний А.І. у судове засідання не з`явились, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити позов. (а.с.59).

Представник відповідача Виконавчого комітету Гребінківської міської ради - Сидоренко Р.М., через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача в якій зазначив, що при вирішенні питання про задоволення позову ОСОБА_1 , покладається на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Ульяновською сільською радою, Гребінківського району, Полтавської області. (а.с. 8).

Згідно з виписки з погосподарської книги по селу Почаївка (попередня назва с. Ульяновка) від 30.06.2021 №03.1-15/79-10 за період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 рік (особовий рахунок ОСОБА_2 (погосподарський номер переведено на ОСОБА_1 , Рішення виконкому протокол №12 від 14.10.1993), адреса домоволодіння: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , погосподарська книга №8, головою домогосподарства була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею зареєстровані: чоловік - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син (голова) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невістка ОСОБА_4 , 1963 р.н., онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Шкурати, Пирятинського району, Полтавської області помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , що видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі, Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №18 від 15.07.1997. (а.с. 9).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 18.10-09/39 від 06.03.2025, на день смерті ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на час смерті за даною адресою з ним була зареєстрована ОСОБА_2 . (а.с.19).

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, користувалася житловим будинком до своєї смерті, підтримувала його у належному для проживання стані, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, вважається такою, що прийняла спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Ульяновка, Гребінківського району, Полтавської області померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , що видане Ульяновською сільською радою, Гребінківського району, Полтавської області, актовий запис №3 від 25.01.2007. (а.с. 9 зворот).

Згідно довідки Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про реєстрацію місця проживання за певний період або на день смерті № 18.10-09/40 від 06.03.2025, на день смерті ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на час смерті за даною адресою з нею були зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . (а.с.19 зворот).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем станом на 27.09.2025 року проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, та проведено незалежну оцінку вказаного об`єкту нерухомого майна. (а.с.11-13, 16-18).

За змістом інформаційної довідки ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» №1830 від 30.09.2024, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано та складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 66,6 кв. м, житловою площею - 33,9 кв. м), «Б» - гаражу, «В» - літньої кухні -сараю, «в» - прибудови, «Г» - погребу, «Д» - вбиральні, «Е» - гаражу, «Є» - сараю, «Ж» - сараю, «№1» - огорожі, «№2» - огорожі, «№3» - огорожі, «№4» - колодязю, «№5» - водогону, «№6» - ями вигрібної. Всі будівлі та споруди побудовані до 05.08.1992 року. (а.с.14).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 01.10.2024 №1958, станом на 31.12.2012, об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано. (а.с.15).

06.05.2025 року на виконання ухвали суду від 21.04.2025 року із Полтавського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи №264/2001 до майна померлого ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ). (а.с.71-79).

Із матеріалів спадкової справи №264/2001 до майна померлого ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) вбачається, що спадщину після померлого прийняла його дружина ОСОБА_2 на ім`я якої було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.08.2001 року.

09.04.2025 року на виконання ухвали суду від 24.03.2025 року із Лубенської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №104/2025, відкрита після смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с.32-57).

Із матеріалів спадкової справи №104/2025, що відкрита після смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) вбачається, що ОСОБА_2 14.10.1997 року було складено заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_1 , заповіт посвідчено секретарем Ульяновської сільської ради Гребінківського району, Полтавської області Таран В.М., та зареєстровано за реєстром №129. (а.с.38).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2025, що видана державним нотаріусом Лубенського державної нотаріальної контори Іщенко Г.К., у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 , відмовлено. Причина відмови: спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 не пред`явив оригінали документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 . (а.с.20).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд враховує, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Під час розгляду справи судом встановлено, що фактичним власником житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 , була мати позивача ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка була спадкоємицею майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Вищий спеціалізований суд України, зазначає, що за змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальний дій державними нотаріальними конторами Української РСР (яка була чинна з 31.10.1975 по 14.06.1994 роки), підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто, за висновком ВССУ викладеному у листі від 16.05.2013, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що позивач позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , у порядку спадкування за заповітом право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 66,6 кв. м, житловою площею - 33,9 кв. м), «Б» - гаражу, «В» - літньої кухні -сараю, «в» - прибудови, «Г» - погребу, «Д» - вбиральні, «Е» - гаражу, «Є» - сараю, «Ж» - сараю, «№1» - огорожі, «№2» - огорожі, «№3» - огорожі, «№4» - колодязю, «№5» - водогону, «№6» - ями вигрібної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 09.06.2025 року.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , (зареєстрований проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Гребінківської міської ради Полтавської області, , (юридична адреса: 37400, м. Гребінка, Полтавська область, вул. Олексія Припутня, буд.1).

Повний текст рішення складено 05.06.2025.

Суддя М. О. Вітківський