Справа № 577/1578/25
Провадження № 2/577/721/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2025 року м. Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
у складі головуючого судді Потій Н.В.,
за участю секретаря Подейко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітчизна» до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,
І. Стислий виклад позиції сторін.
Відзив на позов не надходив.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області 27 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 08:30 год 23 квітня 2025 року.
23 квітня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 12:45 год 26 травня 2025 року.
26 травня 2025 року у зв`язку із неявкою відповідача, судове засідання відкладено на 13:30 год 12 червня 2025 року.
У судове засідання 12 червня 2025 року представник позивача не з`явився, надав заяву в якій прохає розгляд справи проводити у відсутності представника ТОВ «Вітчизна», позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с. 45), іншої адреси місця проживання відповідач не повідомив.
Відповідач ОСОБА_1 , в силу вимог п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився, причини неявки не повідомив. До суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
12 червня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснював.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до п.3.1 Договір укладено до «31» грудня 2024 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово або усно орендодавця про намір продовжити його дію. Якщо заперечення від орендодавця у місячний термін, з моменту оголошення наміру орендаря користуватись в подальшому земельною ділянкою, не надійшло до Орендаря, то вважається, що орендодавець надав згоду на поновлення договору оренди. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця у місячний термін після закінчення строку договору він вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, враховуючи зміни чинного законодавства України. Заперечення орендодавця здійснюється виключно у письмовій формі шляхом направлення рекомендованого листа, або іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату та зміст відправленого повідомлення (а.с. 4-7). Право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 12-16).
01 січня 2018 року укладено додаткову угоду № 1 до вказаного договору, за якою внесено зміни до п.2.4 щодо нормативної грошової оцінки, п.3.1 та 4.1 договору викладено в новій редакції (а.с. 8).
Повторно, 06 лютого 2025 аналогічне відправлення з додаткової угоди № 2 від 07.11.2024 надіслано на адресу ОСОБА_1 , зазначену в договорі оренди землі (а.с. 25-26), яке також повернуто ТОВ «Вітчизна» без вручення, за «Закінченням терміну зберігання» (а.с. 29-30).
Згідно довідки від 24.03.2025, заборгованість по орендній платі перед ОСОБА_1 по договору оренди землі від 01 січня 2017 року відсутня (а.с. 31).
Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Договір оренди землі укладено 01.01.2017 року відповідно до Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року № 161-XIV.
16.01.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладено у новій редакції.
Розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту: «Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.
Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу Українищодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення».
Таким чином поновлення спірного договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі»(у редакції, чинній на час укладення спірного договору).
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»передбачено, що в разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 21.09.2022 року по справі № 926/2720/21, алгоритм вирішення спорів щодо застосування ст. 33 Закону України «Про оренду землі»(у редакції, що застосовується до спірних правовідносин) в контексті дій сторін договору виглядає наступним чином:
- якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проект договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону;
- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним;
- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено ч. 6ст. 33 Закону України «Про оренду землі»;
- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.
При цьому якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення.
У випадку якщо орендодавець, заперечуючи проти позову про визнання укладеним договору по ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», посилається на неналежне виконання орендарем своїх обов`язків, то саме на нього покладається доведення таких обставин, а вони підлягають встановленню судами, та, за умови їх підтвердження це є підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до п. 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору.
В такий спосіб, оскільки цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, принципи свободи договору, судового захисту цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності та розумності належать до фундаментальних засад цивільного законодавства, а сторони у договорі оренди землі є однаково зобов`язаними виконувати як умови законодавства, так і цього договору, то визнання договору укладеним внаслідок того, що, не зважаючи на дотримання орендарем вимог закону та договору, орендодавець фактично маючи можливість двічі відмовитись від продовження орендних правовідносин (перший раз у місячний термін з моменту звернення орендаря, а другий протягом місяця після закінчення строку договору оренди) не здійснив жодних юридично значущих дій спрямованих на припинення відносин, то задоволення позову про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах є способом забезпечення прав більш вразливої (слабкої) сторони у правовідносинах, гарантією стабільності цивільних та господарських правовідносин між їх учасниками.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ст.76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
V. Оцінка суду.
Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог.
Суд дійшов висновку, що позивач належним чином виконує умови договору оренди земельної ділянки, сплачує орендну плату, своєчасно, у строки погоджені сторонами у договорі, звернувся до відповідача про продовження дії договору, в порядку визначеному договором оренди від 01.01.2017, відповідач у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а відповідач протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, у зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги про визнання укладеною додаткової угоди № 2 до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2017 року.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Керуючись ст. 5, 12-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 259, 263-265, 274-279, 280 - 281, 352, 354, 355 ЦПК України,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітчизна» до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі - задовольнити.
ДОДАТКОВА УГОДА N? 2
до Договору оренди землі від 01 січня 2017 року, номер запису про інше речове право 21399290від 11.07.2017 року
м. Конотоп «24» березня 2025 року
Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю Вітчизна» в особі генерального директора Чижика Сергія Вячеславовича, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, у подальшому разом іменуються «Сторони», а кожна окремо - «Сторона», уклали дану Додаткову угоду (далі по тексту - Угода) до Договору оренди землі від 05.08.2012 року, номер запису про інше речове право 21399290 від 11.07.2017 року (далі по тексту - Договір) про наступне:
2. Додаткова угода складена у 2-х оригінальних примірниках: по одному примірнику Сторонам Угоди (Орендар, Орендодавець).
3. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання обома Сторонами та державної реєстрації права оренди згідно чинного законодавства і є невід?ємною частиною Договору оренди землі від 01.01.2017 року, номер запису про інше речове право 21399290 від 11.07.2017 року.
Орендодавець: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тел. моб. НОМЕР_2
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Сумського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Суддя Н. В. Потій