Провадження № 2/202/5941/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Костогриза О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства (м.Одеса), про звільнення від сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2024 року адвокат Костогриз О.В., як представник ОСОБА_1 , звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса), про звільнення від сплати аліментів.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що сторони перебували у шлюбі з 30.04.2011 р. по 27.11.2023 р.. Під час шлюбу у них народились двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19 червня 2024 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від по цивільній справі № 202/2300/24 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з 09 лютого 2024року, ідо досягнення дітьми повноліття.

Станом на 10 грудня 2024 року, згідно розрахунку, наданому державним виконавцем від 10.12.2024 року заборгованість по сплаті ОСОБА_1 складає 33 904,59 грн.

Позивач вважає, що розрахунок заборгованості підлягає перерахунку, оскільки 3-4 дні на тиждень діти перебувають на утримані у матері і проживають у неї за її місцем мешкання. Саме вона несе витрати на їх утримання, які складаються з продуктів харчування, ліків, одягу, тощо. За період з 02 лютого 2024 року по вересень 2024 року ОСОБА_1 витратила за утримання дітей 33 515 грн., які просила державного виконавця врахувати, як аліменти. Разом з тим, державним виконавцем таку заяву залишено без задоволення, оскільки ОСОБА_7 не визнав такі витрати аліментами.

З урахуванням наведеного, просить звільнити ОСОБА_1 , від сплати заборгованості по аліментам на утримання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які призначені до стягнення на користь ОСОБА_2 рішенням суду по справі № 202/2300/24 в розмірі 33 515 ( тридцять три тисячі п`ятсот п`ятнадцять ) грн..

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 22 січня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.

20 березня 2025 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що у Позивача відсутні правові підстави для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, передбачених ст. 197 СК України. Так, позивач не має тяжкої хвороби чи інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач самостійно несе значні витрати на утримання дітей, що значно перевищують той розмір аліментів, встановлених судом для Позивача.

Представник позивача адвокат Костогриз О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що діти після розірвання стосунків між батьками мешкають почергово з кожним з них. При цьому, коли діти мешкають з матір`ю вона повністю несе витрати по їх утриманню. Незважаючи на це, вона ще повинна сплачувати аліменти за рішенням суду. При зверненні до державного виконавця з заявою зарахувати підтверджені документально витрати та зменшити заборгованість по аліментах, їй було відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свого представника.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що Позивач не виконує рішення суду про стягнення аліментів у зв`язку з чим і виникла заборгованість. Позивач повинна спочатку виконати свої обов`язки по сплаті аліментів за рішенням суду, а інші витрати на дітей є її добровільною справою.

Представник третьої особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса) до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 30 квітня 2011 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.11.2023 року шлюб між сторонами розірваний.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 червня 2024 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з 09 лютого 2024 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Берковською М. 10 жовтня 2024 року було відкрито виконавче провадження ВП № 76265333, про що винесена відповідна постанова.

Діти після розірвання шлюбу за погодженням з батьком періодично (3-4 дня на тиждень) мешкають у матері.

Питання про визначення місця проживання дітей вирішується у судовому порядку (справа № 202/7806/24).

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця Берковськой М. у виконавчому провадженні № 76265333 за ОСОБА_1 станом на 10.12.2024 р. наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 33904,59 грн.

Відповідно до наданих до суду квитанцій та виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 з лютого по грудень 2024 року несла витрати по придбанню для дітей продуктів харчування, ліків, предметів одежі, канцелярії тощо. Загальна сума витрат становить 33 515 грн..

Сторони вказані обставини в судовому засіданні не заперечували.

Листом начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса) № 79166 від 01.11.2024 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що надані нею чеки не можуть бути враховані виконавцем при розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, оскільки ОСОБА_2 не визнає такі витрати аліментами. Також повідомлено, що відповідно до ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, судом, з урахуванням матеріалів справи, встановлено, що між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів, встановлених рішенням суду, виконання якого здійснює державний виконавець.

За правилами частин першої та третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Згідно положень ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно усталеної практики Верховного Суду (справи № 401/3734/16-ц, № 523/7815/18, № 645/5637/15-ц, 569/1662/18) спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів може розглядатись як у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця так і позовному провадженні.

Позивач в порядку позовного провадження оскаржує розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем, оскільки вважає, що витрати, які вона несе під час перебування дітей з нею також є витрати на утримання і повинні бути зараховані до складу сплачених аліментів.

Вирішаючи вказане питання, суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, аліменти це кошти, які один з батьків зобов`язаний сплачувати на утримання дитини, якщо проживає окремо від неї.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Суд зазначає, що у разі коли мати, з якою діти також мешкають періодично, утримує їх напряму (надає все необхідне, купує продукти харчування, ліки, одяг тощо), а при цьому ще й змушена платити аліменти, це може бути подвійним навантаженням, що порушує баланс рівності та не відповідає принципу справедливості.

Враховуючи, що сторони не заперечували той факт, що діти мешкають по черзі як з матір`ю так і з батьком, а також з урахуванням того, що відповідач не заперечував проти розміру витрачених на дітей коштів, зазначеної у позові, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та зарахувати суму в розмірі 33 515 грн. в рахунок сплати аліментів за рішенням суду по справі № 202/2300/24.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства (м. Одеса), про звільнення від сплати аліментів задовольнити.

Зарахувати суму в розмірі 33 515 грн. (тридцять три тисячі п`ятсот п`ятнадцять гривень), витрачених ОСОБА_1 в період з 02 лютого 2024 року по вересень 2024 року на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рахунок сплати аліментів за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2024 р. по справі № 202/2300/24.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський