№ справи687/244/25
№2/687/210/2025
02 червня 2025 року Чемеровецький районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Борсука В.О.,
з участю секретаря - Пагор Б.Р.,
з участю позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чемерівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
Позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем у них народилась - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 15.08.2007 року змінено розмір стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2013 року і до повноліття дитини.

Вказує, що самостійно несе витрати по оплаті додаткових витрат, що необхідні для розвитку та проживання дитини.

У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача 26940,00 грн витрачених нею додаткових витрат на утримання дитини.

В судове засідання позивач з`явилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак до суду надійшло клопотання про застосування строків позовної давності, в задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що у сторін народилася дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21.08.2006 року.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.11.2007 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 19.11.2007 року було розірвано.

Відповідно до копії виконавчого листа виданого Чемеровецьким районним судом Хмельницької області від 16.08.2007 року вбачається, що змінено розмір стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2013 року і до повноліття дитини.

Згідно довідки виданої відокремленим структурним підрозділом «Кам`янець-Подільський фаховий коледж закладу вищої освіти «Подільський державний університет»» від 20.02.2025 року №2165 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно є студентом 4 курсу групи В-41, за освітньо-професійним ступенем фаховий молодший бакалавр, спеціальність 211 «Ветеринарна медицина», на денній формі навчання, бюджет. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року.

Відповідно до довідки виданої відокремленим структурним підрозділом «Кам`янець-Подільський фаховий коледж закладу вищої освіти «Подільський державний університет»» від 20.02.2025 року №101 вбачається, що ОСОБА_6 дійсно проживала в гуртожитку АДРЕСА_1 та сплачувала комунальні послуги за проживання. За період з вересня 2021 року по січень 2024 року сума до сплати становить 10992,00 грн.

Згідно копії товарного чеку від 23.05.2023 року виданого ОСОБА_7 вбачається, що 23.05.2023 року придбано мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 11S 6/128GB за ціною 8750 грн, доставка телефону 200 грн, що разом становить 8950 грн.

Відповідно до копії товарного чеку від 31.08.2021 року виданого магазином побутової техніки ( АДРЕСА_2 ) вбачається, що 31.08.2021 року придбано мікрохвильову піч vinis m 2070S за ціною 1650 грн.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Щодо додаткових витрат на придбання мобільних телефонів.

На переконання суду позовна вимога в частині придбання для дочки мобільних телефонів, вартістю 13838 грн не підлягає задоволенню, оскільки такі витрати не можна віднести до витрат, пов`язаних з особливими обставинами та спрямованими на розвиток здібностей дитини.

Крім того, відсутні докази, що саме дитині придбані телефони, і, що саме дитина їх використовує в діяльності, яка спрямована на розвиток здібностей дитини, комунікації, навчання тощо.

У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Дані висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 569/6838/15-ц, від 26 серпня 2020 у справі № 336/1488/19.

Також, суд відхиляє доводи позивача про стягнення з відповідача додаткових витрати на утримання дочки, які пов`язані із купівлею мікрохвильової печі, оскільки такі витрати не є додатковими, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31.01.2020 по справі № 484/2230/17).

Відтак позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача до ОСОБА_3 , про стягнення додаткових витрат на дитину є такими, що підтверджені належними доказами, в зв`язку чим підлягають задоволенню в розмірі половини вартості оплати комунальних послуг за проживання в гуртожитку за 2021-2024 навчальний рік, що становить 5496,00 грн.

Окрім того, представник відповідача просить до вимог позивача в частині стягнення додаткових витрат застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Наслідки спливу позовної давності передбачені статтею 267 ЦК України.

Так, особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У постанові ВП ВС від 13.02.2019 по справі №826/13768/16(11-609апп18) визначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення.

Також у постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі №910/18560/16(12-143гс18) сказано, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: «Однак застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог».

Позивачка до суду із позовом звернулася 18.03.2025 року.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 встановлено карантин з 12 березня 2020 року. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Відповідно до п.19 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Отже, позивачкою не порушено строк позовної давності щодо вимог про стягнення понесених додаткових витрат на дитину.

Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Частина 1ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6ст. 141 ЦПК України). За змістом п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подачу позову, в порядку розподілу судових витрат з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 715,10 грн. судового збору пропорційно до задоволених позовних вимоги. Іншу частину судового збору в сумі 496,10 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 20,40% (5496х100:26940), судовий збір слід стягнути в розмірі 219,01 грн (1073,60х20,40:100).

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.182-199 Сімейного Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов частково задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на оплату гуртожитку за 2021-2024 навчальний рік у розмірі 5496,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у сумі 219,01 грн.

В решті частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2025 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_4 .

Суддя Борсук В.О.