Справа № 131/1736/24
Провадження № 2/131/450/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 р.м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шелюховського М.В.,

секретаря судового засідання Курман Ю.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання права власності за позивачем на 1/2 частку в спірному майні,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.

25 червня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Діденко Н.П. подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву, в якій просять підготовче засідання проводити у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просять суд прийняти зустрічний позов.

Ознайомившись з зустрічним позовом та доданими до нього документами, матеріалами цивільної справи, заслухавши думки сторін, приходжу до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним з наступних мотивів.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов.

Зустрічний позов - це позов, який подається відповідачем до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків - уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання права власності за позивачем на 1/2 частку в спірному майні 10 грудня 2024 року.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у даній справі та роз`яснено відповідачу, що він має право надіслати відзив на позовну заяву не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї.

Ухвалу про відкриття провадження відповідач ОСОБА_2 отримала особисто 27 грудня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

10 січня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Діденко Н.П. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю внесення відповідних змін щодо уточнення спільного майна подружжя та проведення відповідної оцінки майна для включення до складу спільного майна подружжя.

Так, згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року в справі № 910/16837/18, відлік строку на подання відзиву на позовну заяву та, відповідно, подання зустрічної позовної заяви пов`язується з постановленням ухвали про відкриття провадження в справі, а не зі зміною підстав позову, збільшенням чи зменшенням позовних вимог.

Аналогічні висновки викладені і у постанові Верховного суду від 20 липня 2022 року у справі № 237/3566/17.

Також слід зауважити, що строк для подання відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви не залежить від моменту вступу у справу адвоката.

Також відповідачем не зазначено жодної причини, що перешкоджала подати зустрічний позов, починаючи з моменту, як їй стало відомо про подання позовної заяви позивачем про поділ спільного майна подружжя, більше того, не подавалося клопотання про поновлення строку для прийняття зустрічної позовної заяви.

Крім того, відповідачем не надано будь-якого доказу направлення зустрічної позовної заяви учасникам справи.

Таким чином, враховуючи положення ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов пред`явлений 25 червня 2025 року з пропуском встановленого законом строку.

З огляду на вказане, суд вважає, що прийняття зустрічної позовної заяви для спільного розгляду з первісним позовом сприятиме лише затягуванню часу, тому є недоцільним, крім того, спільний розгляд таких позовних заяв ускладнить вирішення справи та позбавить суд можливості розгляду справи у строки встановлені ЦПК України.

Таким чином, беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд приходить до висновку про необхідність відмови відповідачу у прийнятті зустрічної позовної заяви, однак, це не позбавляє останню права звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 193, 194, 260, 261, ч.4 ст. 274 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті зустрічного позову відповідача ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю відмовити.

Зустрічну позовну заяву разом з додатками повернути заявнику.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом, що вона не позбавлена можливості звернутися до суду з даною позовною заявою в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: