Номер провадження: 22-ц/813/2913/25
Головуючий у першій інстанції Сегеди О.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Акціонерне товариство «Одесагаз»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесагаз» на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2024 року у складі судді Сегеди О.М.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , АТ «Одесагаз», посилаючись на те, що 22 жовтня 2020 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір дарування, за умовами якого вона отримала від ОСОБА_5 в дар 327/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з трьох житлових кімнат, загальною площею 118,8 кв.м., житловою площею 81,9 кв.м.

22 жовтня 2020 року її право власності на 327/1000 часток квартири АДРЕСА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Іншим співвласникам квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності: ОСОБА_2 - 226/1000 частини квартири, а ОСОБА_3 - 229/1000 частини квартири.

Зазначила, що в її користування знаходиться житлова кімната, площею 26,8 кв.м., в користуванні ОСОБА_2 - житлова кімната, площею 15,9 кв.м., у користуванні ОСОБА_3 житлова кімната, площею 18,6 кв.м.

Крім того, ОСОБА_2 користується приміщеннями загального користування, площею 31,3 кв.м., а вони з ОСОБА_3 користуються приміщеннями загального користування (кухня, коридор, санвузол), площею 21,5 кв.м.

Вказувала, що вона є побутовим споживачем житлово-комунальних послуг, має особистий рахунок у ЖКС «Хмельницький», а також була споживачем газопостачання, яке проводилось колишньою співвласницею квартири в її кімнату, а саме ОСОБА_4 через загальні лічильники, які були встановлені в кімнаті останньої.

Стверджувала, що вона щомісяця надавала оплату за газопостачання ОСОБА_4 , в кімнаті якої були встановлені загальні лічильники, а остання проводила розрахунки з АТ «Одесагаз». У ОСОБА_3 в квартирі встановлений свій газовий лічильник.

26 червня 2023 року ОСОБА_4 не пояснюючи причини, відключила її кімнату від газопостачання, при цьому, хто проводив відключення не відомо, оскільки всі роботи були проведені у її відсутність.

Зазначила, що у зв`язку з даними обставинами, вона 27 червня 2023 року звернулась зі скаргами та заявами до АТ «Одесагаз» з проханням приєднати її до газопостачання, встановити лічильник, укласти договір та відкрити особистий рахунок, надавши при цьому необхідні документи.

Листом АТ «Одесагаз» від 04 липня 2023 року №8636/23 їй було роз`яснено, що розподіл газу може бути надано за заявою сторін договору або представнику за дорученням.

Стверджувала, що відповідачі відмовляються надати згоду щодо відновлення газопостачання в її частину квартири.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд визнати дії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та АТ «Одесагаз» щодо відключення газопостачання в частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, неправомірними; зобов`язати дії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та АТ «Одесагаз» поновити газопостачання в частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, та стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. з кожної.

Позиція відповідачів в суді першої інстанції

У відзиві на позов, відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, а також надали додаткові пояснення на позов, в обґрунтування яких зазначили, що раніше 782/1000 часток квартири АДРЕСА_1 належали на праві власності ОСОБА_6 (три кімнати), інші 319/1000 часток вказаної квартири належали на праві власності ОСОБА_7 (дві кімнати). В 2012 році ОСОБА_7 продав 319/1000 часток квартири ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 відчужила 782/1000 часток квартири, які належали їй на праві власності ОСОБА_4 , яка у свою чергу 07 липня 2014 року відчужила 229/1000 часток квартири ОСОБА_3 ; 16 травня 2016 року відчужила 327/1000 часток квартири ОСОБА_8 ; 14 липня 2023 року відчужила 226/1000 часток квартири ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 відчужила 327/1000 часток квартири ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву, відповідачка ОСОБА_4 просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник АТ «Одесагаз» у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що АТ «Одесагаз» є оператором газорозподільної системи та здійснює діяльність з розподілу природного газу. Зазначив, що за однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників. За адресою: АДРЕСА_2 відкрито два особових рахунку на: ОСОБА_4 договір №10385355 та на ОСОБА_3 договір №10385356. Відповідно до акту обстеження від 30 червня 2023 року споживач ОСОБА_4 самовільно відключила газові прилади. У зв`язку з відсутністю письмової згоди всіх співвласників квартири на укладання договору розподілу природженого газу з позивачкою, у АТ «Одесагаз» не було правових підстав для укладання вказаного договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано АТ «Одесагаз» поновити постачання газу до 327/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , в інший частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки позивачка отримала у власність 327/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , яку придбала у ОСОБА_5 , а остання у ОСОБА_4 , тому суд вважав, що права та обов`язки останньої за договором розподілу природного газу перейшли не тільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також і позивачці, тому у відповідача відсутні підстави для не відновлення газопостачання в квартиру, яке було припинено за ініціативою ОСОБА_4 , колишньої власниці частини квартири АДРЕСА_1 , оскільки договір про розподіл природного газу №10385355, укладений раніше відповідачем із ОСОБА_4 , є чинним, так як став підставою для укладення договору з ОСОБА_2 , яка також надала нотаріально посвідчену згоду на укладення договору розподілу природного газу з ОСОБА_1 . Підстави для отримання письмової згоди на укладення договору із позивачкою від співвласника ОСОБА_3 відсутні, оскільки договір про розподіл природного газу є чинним для позивачки, а тому відсутня необхідність укладати новий договір. Також суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки щодо зобов`язання АТ «Одесагаз» поновити постачання газу до часткової власності в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки існує чинний договір із АТ «Одесагаз» на відповідний розподіл газу конкретному споживачу, тому відповідно до ч.1 ст. 16 ЦПК особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову, чого відповідач протягом цього часу від моменту подання позивачкою усіх необхідних документів не здійснив, зокрема АТ «Одесагаз» не виконало свого обов`язку станом на момент розгляду справи стосовно повідомлення позивачки як споживача про корегування персоніфікованих даних. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів моральної шкоди, то суд прийшов до висновку про відмову в їх задоволенні, у зв`язку з їх необґрунтованістю та не доведеністю.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, АТ «Одесагаз» подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2024 року в частині задоволення позовних вимог до АТ «Одесагаз» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду про те, що АТ «Одесагаз» не виконало свого обов`язку стосовно повідомлення позивачки як споживача про корегування персоніфікованих даних - є помилковим, оскільки у споживачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наявні окремі договори на розподіл природного газу. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є споживачами послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , сплачують вказану послугу на підставі рахунків АТ «Одесагаз», мають індивідуальні прилади обліку та газове обладнання. Разом з тим, з ОСОБА_1 у АТ «Одесагаз» відсутні договірні відносини, тобто у неї відсутній особовий рахунок, індивідуальні газові прилади, індивідуальний прилад обліку. Поновлення розподілу природного газу за відсутності укладеного договору суперечить положенням абзацу 3, пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, оскільки здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Позивачка зверталась до АТ «Одесагаз» із заявою про укладання договору розподілу природного газу, однак в документах наданих до заяви була відсутня письмова згода всіх інших співвласників квартири. Крім цього, станом на дату 27 червня 2023 року (дата звернення Позивача із заявою до АТ «Одесагаз»), за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 вже існували договірні відносини на розподіл природного газу між АТ «Одесагаз» та ОСОБА_3 . Також, за вказаною адресою наявний договір розподілу природного газу з ОСОБА_4 . Враховуючи зазначене у АТ «Одесагаз» не було законних підстав для укладення договору розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_2 з позивачем. Укладення нового договору розподілу природного газу за адресою, де вже наявний діючий договір з іншим співвласником суперечить абзацу 4, пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, де зазначено, що за однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем.

Доводи скарги також мотивовані відсутністю порушеного права позивача з боку АТ «Одесагаз». Так, законодавством України встановлений певний порядок припинення/обмеження та відновлення розподілу природного газу споживачам. Зокрема припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). В матеріалах справи відсутній акт про припинення/обмеження розподілу природного газу до 327/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Таким чином АТ «Одесагаз» не здійснювало заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу до 327/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджує відсутність протиправних дій щодо припинення газопостачання з боку АТ «Одесагаз» по відношенню до позивача. Відсутність обставин, які підтверджували б факт порушення права особи, за захистом якого вона звернулась, а також законна можливість відповідача його відновлення, є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Позиція позивача ті інших відповідачів в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилається на те, що суд вірно задовольнив її позовну вимогу та зобов`язав АТ «Одесагаз» поновити постачання газу до 327/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності.

Інші учасники справи, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відзив на апеляційну скаргу не направили, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 08.05.2025 з`явився: АТ «Одесагаз» - Карась М.М.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Оскільки рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2024 року оскаржується АТ «Одесагаз» лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» про зобов`язання поновити постачання газу, тому в іншій його частині у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України та роз`яснень п.15 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ «Одесагаз»підлягає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ОСОБА_1 належить на праві власності на підставі договору дарування частки квартири від 22 жовтня 2020 року 327/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з трьох житлових кімнат, загально площею -118,8 кв.м., житловою площею - 81,9 кв.м. (т. 1 а.с. 12, 226).

22 жовтня 2020 року право власності ОСОБА_1 на 327/1000 часток квартири АДРЕСА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 13).

Зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що вона, як співвласник квартири АДРЕСА_1 позбавлена можливості користуватися газопостачанням, яким вона, як співвласник та споживач користувалась після придбання частини квартири і яке було відключено колишньою співвласницею квартири ОСОБА_4 .

Встановлено, що позивачка неодноразово зверталась до АТ «Одесагаз» з проханням укласти з нею договір на газопостачання, але їй було відмовлено (т. 1 а.с. 17, 18, 19, 20).

Також встановлено, що 226/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з трьох житлових кімнат, загально площею - 118,8 кв.м., житловою площею - 81,9 кв.м. належить на праві власності на підставі договору дарування від 04 липня 2023 року ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т. 1 а.с. 13, 225).

229/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з трьох житлових кімнат, загально площею -118,8 кв.м., житловою площею - 81,9 кв.м. належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 07 липня 2014 року ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т. 1 а.с. 13, 227).

Крім того, ОСОБА_3 належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №189 від 22 лютого 2012 року 319/1000 часток чотирикімнатної квартира АДРЕСА_3 , загальною площею - 84,6 кв.м., житловою площею - 64,0 кв.м. в м. Одесі, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т. 1 а.с.228).

Згідно технічного паспорту від 15 жовтня 2020 року квартира АДРЕСА_1 , складається з п`яти житлових кімнат, площею 15,9 кв.м., 26,8 кв.м,18,6 кв.м.,9,4 кв.м.,11,2 кв.м., двох коридорів, площею 5,7 кв.м.,11,5 кв.м , санвузла, площею 2,4 кв.м., туалету, площею 1,0 кв.м., двох кухень, площею 7,3 кв.м.,8,1 кв.м., балкону, площею 0,9 кв.м., загальною площею118,8 кв.м., житловою площею 81,9 кв.м. (т. 1 а.с. 14-15).

З матеріалів справи вбачається, що в КП «ЖКС «Хмельницький» на ім`я ОСОБА_1 відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується випискою з особистого рахунку № НОМЕР_2 від 28 серпня 2023 року (т. 1 а.с. 16).

Встановлено, що при обстеженні квартири АДРЕСА_1 було виявлено, що ОСОБА_4 самовільно відключила газові прилади, що підтверджується актом обстеження від 30 червня 2023 року (т.1 а.с. 58).

24 жовтня 2023 року ОСОБА_2 , як співвласник квартири АДРЕСА_1 оформила нотаріально посвідчену заяву, якою надала згоду ОСОБА_1 , яка є власницею 327/1000 часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 на підключення електропостачання та газопостачання в належній їй на праві власності частки вказаної квартири, в тому числі на оформлення та підключення окремих особових рахунків, приладів обчислення та лічильників, з усіма правами, що не потребує додаткового узгодження з нею у майбутньому (т. 1 а.с. 78).

07 червня 2012 року між ПАТ «Одесагаз» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання (т. 1 а.с. 154).

11 червня 2012 року абоненту ОСОБА_3 був відкритий особовий рахунок НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою про присвоєння особового рахунку та встановлення обладнання від 11 червня 2012 року (т. 1 а.с. 156).

06 лютого 2024 року за заявою ОСОБА_3 для зміни адреси було проведено обстеження ПБСГ та ДБН, що підтверджується актом обстеження №3116 від 06 лютого 2024 року (т. 1 а.с. 155).

Встановлено, що 15 січня 2023 року за заявою ОСОБА_2 для зміни власника особового рахунку було проведено обстеження ПБСГ та ДБН, що підтверджується актом обстеження від 15 січня 2023 року (т. 1 а.с. 180).

19 січня 2024 року ОСОБА_2 надала на ім`я оператора ГРМ: АТ «Одесагаз» заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) (т. 1 а.с. 153).

21 грудня 2012 року були встановлені абонентам ОСОБА_10 (особовий рахунок НОМЕР_4 ) та ОСОБА_6 (особовий рахунок НОМЕР_3 ) газовий лічильник в квартирі АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 237).

Встановлено, що ОСОБА_6 належала на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 28 березня 2003 року 782/1000 частини квартири АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 20).

11 липня 2010 року на ім`я ОСОБА_6 було виготовлено робочий проект на газопостачання квартири АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 14-20).

13 червня 2012 року на ім`я ОСОБА_6 було виготовлено робочий проект на реконструкцію системи газопостачання квартири АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 21-23).

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Мотиви часткового прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Звертаючись до суду із даною апеляційною скаргою, АТ «Одесагаз» посилається, в тому числі, на відсутність порушеного права позивача з боку АТ «Одесагаз». Так, законодавством України встановлений певний порядок припинення/обмеження та відновлення розподілу природного газу споживачам. Зокрема припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Натомість в матеріалах справи відсутній акт про припинення/обмеження розподілу природного газу до 327/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , таким чином АТ «Одесагаз» не здійснювало заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу до 327/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджує відсутність протиправних дій щодо припинення газопостачання з боку АТ «Одесагаз» по відношенню до позивача. В той же час відсутність обставин, які підтверджували б факт порушення права особи, за захистом якого вона звернулась, а також законна можливість відповідача його відновлення, є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Колегія суддів погоджується із вищенаведеними доводами скаржника, з огляду на наступне.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з статтею 4 ЦПК України право на звернення до суду в установленому Кодексом порядку гарантується. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити (близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту, а відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 22.09.2022 у справі №924/1146/21, від 06.10.2022 у справі №922/2013/21, від 17.11.2022 у справі №904/7841/21).

У справі, що розглядається, позивачкою ОСОБА_1 вимоги про визнання дій з відключення газопостачання та зобов`язання його відносити заявлені до АТ «Одесагаз», при цьому встановлено, що припинення газопостачання відбулося через дії ОСОБА_4 , а АТ «Одесагаз» таких дій не вчинював.

Водночас, апеляційний суд констатує, що особа, яка звернулася до суду із позовом, в даному випадку про зобов`язання поновити постачання газу, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів певною особою, а також можливість їх захисту та відновлення.

В даному випадку в матеріалах справи відсутній акт про припинення/обмеження розподілу природного газу до 327/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Позивачкою ОСОБА_1 не надано та матеріали справи не містять доказів того, що АТ «Одесагаз» здійснювало заходи з припинення/обмеження розподілу природного газу до 327/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відсутність обставин, які підтверджували б факт порушення права особи відповідачем АТ «Одесагаз», за захистом якого вона звернулась, а також законна можливість відповідача його відновлення, є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Таким чином, права та законні інтереси ОСОБА_1 з боку АТ «Одесагаз» не порушені, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові, рішення місцевого суду, в оскаржуваній частині, слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТ «Одесагаз» є частково доведеною, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в оскаржуваній частині із ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз» про зобов`язання поновити постачання газу до 327/1000 частин квартири АДРЕСА_1 .

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одесагаз» задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2024 року в частині вимогОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про зобов`язання поновити постачання газу скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про зобов`язання поновити постачання газу до 327/1000 частин квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.06.2025

Головуючий

Судді: