Справа № 645/2460/25
Провадження № 2-о/645/68/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Лисенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Селіверстової Д.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу №645/2460/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту родинних відносин та факту спільного проживання, -

в с т а н о в и в :

15.04.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа -Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту родинних відносин та факту спільного проживання.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 15.04.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О.

Ухвалою суду від 21.04.2025 заяву залишено без руху.

22.04.2025 заявником виконано вимоги ухвали суду від 21.04.2025 та подано до суду заяву в новій редакції, у який заявник просить суд:

- встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною донькою заявника ОСОБА_1 ;

- встановити факт спільного проживання з донькою ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 1998 року до дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору;

- надати можливість заявнику засвідчити копії документів, наданих разом із заявою 15.04.2025 року;

- долучити до раніше поданої заяви в якості доказів фотографію, на якій разом з заявником зображена донька ОСОБА_2 , копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про відсутність доходів, копію довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб, витяги з декларацій ОСОБА_2 за 2020 - 2023 рр, копію витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, копію рапорту СВ ВП№2ХРУП №» ГУНП в Х/о.

Свою заяву обґрунтовує тим, щоІНФОРМАЦІЯ_2 померла дочка заявниці - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті дочки заявниця звернулася до управління Пенсійного фонду України з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки пенсія за віком значно меншого розміру за пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Однак під час розгляду наданих заявницею документів було виявлено неможливість встановлення родинного зв`язку між заявницею та дочкою через розбіжності в написанні прізвища заявниці українською мовою « ОСОБА_3 », а дочки « ОСОБА_3 ».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 58 від 05 березня 2025 року заявниці відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки прізвище заявниці ОСОБА_1 не відповідає прізвищу дочки ОСОБА_2 , а також відсутній документ про реєстрацію спільного місця проживання разом з годувальником за однією адресою. Заявниці було рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту родинних відносин та факту спільного проживання.

Згідно свідоцтва про народження дочки серії НОМЕР_1 від 04.09.1963, складеного російською мовою, зазначено, що « ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 », батьком у свідоцтві про народження зазначений « ОСОБА_5 », а мати « ОСОБА_6 », місцем народження зазначено місто Харків. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_2

Під час отримання паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого доньці ОСОБА_2 . Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 29 вересня 2000 року, її прізвище на українській мові зазначено « ОСОБА_3 », на російській мові також « ОСОБА_3 ».

В паспорті громадянина України заявниці серії НОМЕР_3 , виданого Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07 травня 1997 року прізвище заявниці на українській мові зазначено « ОСОБА_3 », на російській мові « ОСОБА_3 ».

Заявник вважає, що розбіжності у прізвищі виникли внаслідок довільного перекладу прізвища з російської мови на українську.

З 1998 року заявник разом з дочкою проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет та вели спільне господарство. Дочка ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , що вбачається з її паспорта. Заявниця зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Фактично заявниця з дочкою разом проживали в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яка належить заявниці на праві власності. За зазначеною адресою дочка ОСОБА_2 померла.

Той факт, що ОСОБА_2 є дочкою заявника та факт спільного проживання з дочкою на момент її смерті необхідно встановити у судовому порядку, оскільки іншого порядку встановлення такого факту законодавство України не передбачає.

Встановлення зазначених фактів необхідно заявнику для переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Разом із заявою про встановлення юридичного факту заявником подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору

Ухвалою судді від 25.04.2025 задоволено клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження, задоволено клопотання заявника про виклик свідків.

22.05.2025 представником заінтересованої особи ГУ ПФУ у Львівській області - Вандзьо О.Б. через електронний кабінет ЄСІТС подано додаткові пояснення у справі, в яких зазначено наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 10 Закону № 1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22.11.2005 № 22-1 затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України особа подає документи для призначення (перерахунку) пенсії. Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) та інших чинних нормативно-правових актів.

Отже, згідно рішення про відмову від 05.03.2025 № 58, відмовлено у переведені з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки прізвище заявниці ОСОБА_1 не відповідає прізвищу дочки ОСОБА_2 , а також відсутній документ про реєстрацію спільного місця проживання разом з годувальником за однією адресою.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить врахувати дані пояснення при розгляді справи.

У судове засідання, призначене на 03.06.2022 з`явились: заявник - ОСОБА_1 , свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції в електронний кабінет ЄСІТС (а.с.41,45) та шляхом направлення поштової кореспонденції на юридичну адресу установи, яку отримано представником за довіреністю 23.05.2025 (а.с.46), жодних заяв та клопотань з процесуальних питань на адресу суду не надіслав.

Заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Суд, заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

З копії паспорта серії НОМЕР_4 , виданого Комінтернівським РВХМУУМВС в Харківській області 07.05.1997, судом встановлено, що у паспорті українською мовою прізвище, ім`я, по батькові зазначено, як « ОСОБА_1 », російською мовою прізвище, ім`я, по батькові зазначено, як « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 13.01.1998 (а.с 6-8).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_5 , виданого Фрунзенським РВХМУ УМВС в Харківській області 29.09.2000, вбачається, що у паспорті українською мовою прізвище, ім`я, по батькові зазначено, як « ОСОБА_2 », російською мовою прізвище, ім`я, по батькові зазначено, як « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 10.04.1996 (а.с.8-10).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , заповненого російською мовою, батьками « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 » (а.с.11).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2025, актовий запис №2308 (а.с. 12).

З копії посвідчення серії НОМЕР_7 , виданого 11.01.2005, вбачається, що ОСОБА_1 , 1939 р.н., призначено пенсію за віком, розмір пенсії 315, 76 грн, на термін-довічно (а.с.13).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №58 від 05.03.2025 відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що прізвище заявниці ОСОБА_1 не відповідає прізвищу дочки ОСОБА_2 ; відсутній документ про реєстрацію місця спільного проживання разом з годувальником за однією адресою (а.с.14).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 21.04.2025 за період з січня 2023 року по лютий 2025 року інформація щодо джерел /сум нарахованого (виплаченого) доходу ОСОБА_1 відсутня (а.с.24).

З копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , у деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020-2023 роки, зазначено, що місце реєстрації не співпадає з місцем фактичного проживання. В графі декларацій «Об`єкти нерухомості» зазначено, що у власності ОСОБА_2 перебуває квартира, право власності набуте 18.01.1999. Окрім того, зазначено, що ОСОБА_2 на праві користування проживає у квартирі, яка на праві власності належить ОСОБА_1 , право власності набуте останньою 18.10.1997 (а.с. 26-27, 28-30, 31-33,34-36).

З Витягу з ЄДРДР №0000219 від 20.02.2025, вбачається, що 20.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено тіло ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без ознак насильницької смерті (ІТС ІПНП 3090 від 20.02.2025) (а.с.37).

Згідно рапорту ст. слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області Марини Ничипорук, вбачається, що 20.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено тіло ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без явних ознак насильницької смерті. 20.02.2025 у період часу з 13.00-13.40 було здійснено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , тіло направлено до ХОБСМЕ-2 (а.с.38).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що працює адвокатом, з померлою ОСОБА_2 знайома з 1980 років, разом навчались в юридичному університеті, свідок навчалась на курс старше від ОСОБА_2 . Повідомила суду, що почали товаришувати з ОСОБА_2 ще з часів навчання в університеті, часто відпочивали в одній компанії, продовжили спілкування і після закінчення навчання, тому свідок була добре знайома з матір`ю ОСОБА_2 - ОСОБА_1 . Свідок повідомила, що їй відомо, що у власності ОСОБА_2 перебувала квартира за адресою: АДРЕСА_2 , однак з 1998 року остання проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом купували продукти харчування та побутові речі. Свідку відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , її тіло виявили в квартирі її матері ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що працює нотаріусом, з померлою ОСОБА_2 знайома з 1983 року, разом навчались в юридичному університеті, почали товаришувати ще з часів навчання в університеті, продовжили спілкування і після закінчення навчання. Свідок повідомила, що добре знайома з матір`ю ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , як нотаріус у 1997 році допомагала оформлювати останній квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Свідку відомо, що незважаючи на те, що у ОСОБА_2 була власна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , остання проживала разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , де і померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд вважає, що окрім показань свідків, обставини, на яких обґрунтовуються вимоги заяви, доведено також дослідженими письмовими доказами у їх сукупності, тому показання свідків є допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно п. 5 ч. 2 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема суди розглядають справи про встановлення факту проживання та перебування фізичної особи на утриманні.

Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 06.03.2023 у справі № 357/6441/21.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення свідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , але через розбіжності у прізвищі, заявник окрім звернення до суду в інший спосіб позбавлена можливості довести свій ступінь спорідненості із померлою донькою.

Щодо встановлення факту спільного проживання, то суд зазначає наступне.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання за однією адресою, збереження особами у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи / служби тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання.

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування один про одного / надання взаємної допомоги тощо.

Суд звертає увагу, що право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Таким чином, те, що заявник ОСОБА_1 та її померла донька ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами не свідчить про те, що останні фактично спільно не проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

У постанові від 18 січня 2024 року в справі №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постановах від 05 червня 2024 року в справі № 557/1535/23(провадження № 61-1723св24), від 24 квітня 2024 року в справі № 694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08 травня 2024 року в справі №214/4921/23 (провадження № 61-15863св23) та інших.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судом достовірно встановлено, що встановлення факту родинних відносин та факту спільного проживання заявнику необхідно для переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №58 від 05.03.2025 відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що прізвище заявниці ОСОБА_1 не відповідає прізвищу дочки ОСОБА_2 ; відсутній документ про реєстрацію місця спільного проживання разом з годувальником за однією адресою.

Однак, письмовими доказами, наявними в матеріалах справи та показами свідків вдалося встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є рідною донькою заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім того, письмовими доказами та показами свідків вдалося встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 1998 року до дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заявлених вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 315, 319, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту родинних відносин та факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , актовий запис №2308 від 21.02.2025) є рідною донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1998 року по день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , актовий запис №2308 від 21.02.2025), за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 06 червня 2025 року.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_9 ;

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ЄРДПОУ 13814885, юридична адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Льві Львівської області, 79016, ел.пошта:.

Суддя О.О. Лисенко