09.06.2025 Справа № 363/450/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря судових засідань Галай О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вишгородської державної нотаріальної контори про зняття обтяження (заборони відчуження) об`єкту нерухомого майна,-

УСТАНОВИВ:

27 січня 2025 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Вишгородської державної нотаріальної контори про зняття обтяження (заборони відчуження) об`єкту нерухомого майна, в якій просить зняти заборону (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 1305344; зареєстровано 15.09.2004 16:10:09 за № 1305344 реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, б/н, Вишгородське відділення Держбанку; об`єкт обтяження: невизначене майно, будинок, состав: ціле; стан: добудоване; статус: АДРЕСА_1 не вказано; власник: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ; додаткові дані: архівний номер: 3999622KIEV476; архівна дата: 11.07.2001; дата виникнення: 04.10.1989; № реєстра: 187; внутрішній номер: A201892C28F2212C4C36. Свої вимоги обґрунтовує тим, що звернувшись до нотаріальної контори для оформлення правочину - договору дарування на користь сина щодо належного позивачу на праві власності будинку АДРЕСА_1 , від нотаріуса дізнався про зазначене обтяження та неможливість за наявності такого обтяження укладення договору дарування зазначеного майна. Вказаний житловий будинок побудований ним у 1977 році, з 1977 року він є єдиним власником і головою домогосподарства по АДРЕСА_2 . З домової книги видно, що ОСОБА_3 ніколи не проживав в цьому будинку, жодного відношення до будинку не має та не мав, ця особа позивачу невідома. Також зазначив, що обтяжувачем, в інтересах якого накладено заборону на відчуження нерухомого майна, вказано Державний банк (Вишгородське відділення). Однак позивач ніколи не отримував позичок від Державного банку, обставини, за яких накладено заборону, йому не відомі. Український республіканський банк Держбанку СРСР, до складу якого входило Вишгородське відділення Держбанку, немає правонаступників.Отже, з моменту ліквідації Українського республіканського банку Держбанк СРСР та його відділень, зокрема Вишгородського відділення, підстава для продовження зазначеного обтяження відпала. Це обтяження є безпідставним, перешкоджає позивачу здійснювати право власності на належне йому майно, а саме - розпорядитись цим майном. Тож вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

18 лютого 2025 року до суду від завідувача Вишгородської державної нотаріальної контори Шила О. надійшли пояснення по справі згідно яких зазначено, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В своїх письмових поясненнях завідувач Вишгородської державної нотаріальної контори Шило О. просив проводити розгляд справи без участі їхнього представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38989869 від 27.12.2017 року Катюжанської сільської ради Вишгородського району та рішення Катюжанської сільської ради Вишгородського району, Київської області № 239-18 УІІ від 25.10.2017 p., виписки з погосподарської книги № 1331 від 20.12.2017 p., виданої Катюжанською сільською радою Вишгородського району Київської обл., технічного паспорту, виданого Вишгородським БТІ, ОСОБА_1 є єдиним власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 416614643 та № 416608790 від 06.03.2025 року, листом Димерської селищної ради № 4111/03-18 від 31.10.2024 року та будинковою книгою зазначеного домоволодіння.

Також з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 416608790 від 06.03.2025 року убачається, що 15.09.2004 16:10:09 реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора, зареєстровано обтяження під реєстраційним номером 1305344; підстава обтяження: повідомлення, б/н, Вишгородське відділення Держбанку; об`єкт обтяження: невизначене майно, будинок, состав: ціле; стан: добудоване; статус: жиле, АДРЕСА_1 не вказано; власник: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ; додаткові дані: архівний номер: 3999622KIEV476; архівна дата: 11.07.2001; дата виникнення: 04.10.1989; № реєстра: 187; внутрішній номер: A201892C28F2212C4C36.

Відомості за вказане обтяження також зазначено у копії Справи № ІІ-29 «Реєстр для реєстрації заборони відчуження жилих будинків та квартир та «Алфавітна книга заборон» Київського обласного нотаріального архіву.

З відповіді Національного банку України від 22.05.2025 року №27-0020/36692 на запит позивача убачається, Державний банк СРСР, прямо підпорядковані йому республіканські банки у союзних республіках, зокрема Український республіканський банк Держбанку СРСР та його відділення, утворено на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 року №821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки». На виконання Закону Української РСР «Про економічну самостійність Української РСР» N142-XI від 03.08.1990 року прийнятий Закон Української РСР «Про банки і банківську діяльність» 872-ХІІ від 20.03.1991 року, відповідно до якого Українська РСР самостійно організовує банківську систему. Постановою Верховної Ради України від 20.03.1991 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» (п.2) оголошено власністю України Український Республіканський банк Держбанку СРСР і створено на його базі Національний банк України. Постановою Президії Верховної Ради України від 07.10.1991 року № 1605-ХІІ затверджено статут Національного банку України, в якому не визначалось правонаступництво Національного банку України. Отже Український республіканський банк Держбанку СРСР не має правонаступників. Також повідомлено, що станом на 22.05.2025 року Державний реєстр банків не містить відомостей про банк, який став правонаступником Держбанку СРСР, у тому числі Держбанку СРСР по м. Києву та Київській області та Вишгородське відділення Українського республіканського банку Держбанку СРСР.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дані до розділу Державного реєстру прав вносяться в разі прийняття рішення про державну реєстрацію прав.

Державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав.

Відповідно до статей 54, 55 Закону УРСР «Про державний нотаріат», чинних на час виникнення обтяження, Державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири

в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників:

1) за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників;

2) при посвідченні договору довічного утримання або договору про заставу жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу;

3) в усіх інших випадках, передбачених законом.

Одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про погашення позички, повідомлення про припинення договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, державний нотаріус або службова

особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.

Вимогами чинної на даний час ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п. 9 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації.

Згідно з п.п. 5.1 п. 5 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 (надалі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На сьогодні позивач має намір розпорядитись своїм майном, проте через наявність обтяження майна, що належить йому на праві власності, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, накладене обтяження порушує права позивача.

Щодо доводів відповідача, що нотаріус не є належним відповідачем у справі та може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд повідомляє наступне.

Стаття 609 ЦК України присвячена такій підставі припинення зобов`язання як ліквідація юридичної особи. Під ліквідацією розуміється спосіб припинення юридичної особи без правонаступництва. Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина п`ята статті 104 ЦК України). Ліквідація для юридичних осіб призводить по своїй суті до аналогічних правових наслідків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи. Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном; зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як за добровільного, так і за примусового порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання.

При цьому суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації).

Так в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України).

Тому суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа може звернутися із заявою про скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 295/7291/20.

Враховуючи викладене, та те, що Український республіканський банк Держбанку СРСР, який є належним відповідачем за висунутими вимогами, ліквідовано та правонаступників не має, встановивши відсутність правових підстав для обтяження зазначеного майна, неможливість зняти обтяження в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з вказаним позовом захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого обтяження, тож враховуючи відомості внесені до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна слід зняти обтяження накладене на підставі повідомлення б/н, Вишгородського відділення держбанку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вишгородської державної нотаріальної контори про зняття обтяження (заборони відчуження) об`єкту нерухомого майна задовольнити повністю.

Зняти обтяження, заборону (архівний запис) під реєстраційним номером обтяження 1305344, зареєстроване 15.09.2004 16:10:09 реєстратором: Вишгородська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, б/н, Вишгородське відділення Держбанку; об`єкт обтяження: невизначене майно, будинок, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, АДРЕСА_1 не вказано; власник: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ; додаткові дані: архівний номер: 3999622KIEV476, архівна дата: 11.07.2001, дата виникнення: 04.10.1989, № реєстра: 187, внутр. № A201892C28F2212C4C36.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Вишгородська районна державна нотаріальна контора, , адреса: 07301, Київська обл., м. Вишгород, пл. Шевченка, 1.

Суддя Д.А. Свєтушкіна