Справа № 282/341/25
Провадження № 2-о/282/20/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Носача В.М.,

при секретарі судового засідання Наумчук-Їлмаз О.А.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Любарська селищна рада, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: Любарська селищна рада, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Стрижівка Любарського Житомирської області у віці 86 років померла мати заявника ОСОБА_3 .

На момент смерті матері заявник ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично постійно проживав в АДРЕСА_2 .

За життєвих обставин, враховуючи хворобливий сердечний стан та вік матері ОСОБА_3 , вона потребувала постійного догляду і заявник вимушений був постійно проживати з матір`ю без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час проживання заявник неодноразово звертався до Стрижівського старостинського округу Любарської селищної ради по питанню комунальних послуг та послуг Любарського територіального центру. До дня смерті матері вони проживали однією сім`єю на одному господарському номері, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Заявник здійснював її поховання.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 являється спадкоємцем всього майна ОСОБА_3 за заповітом.

На час відкриття спадщини, заявник постійно проживав разом із спадкодавцем, а тому прийняв спадщину.

Факт прийняття заявником ОСОБА_1 спадщини відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України не підтверджено, оскільки місцем реєстрації спадкодавця ОСОБА_3 на час смерті є АДРЕСА_2 , тоді як в заявника ОСОБА_1 було АДРЕСА_1 .

За таких обставин, заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини з метою оформлення права на спадкове майно за заповітом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями.

13 березня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі.

20 травня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника заявника про виклик свідків.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили суд її задовольнити та дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник заінтересованої особи: Любарської селищної ради у судове не з`явився, надав клопотання, про розгляд справи без участі представника. Зазначив, що Любарська селищна рада не заперечує щодо задоволення вимоги заявника.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він являється сусідом ОСОБА_1 . Мати заявника була хвора, тому ОСОБА_1 проживав з матір`ю, доглядав її, вів спільне господарство.

Свідок ОСОБА_5 вказав, що він проживає по сусідству із заявником ОСОБА_1 та може пояснити, що ОСОБА_6 постійно проживав із своєю матір`ю, доглядав за нею та домогосподарством, купував продукти харчування, ночував у неї. Проживав, мабуть більше року, до дня її смерті та здійснював поховання.

Вислухавши пояснення заявника та його представника а також свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , його батьками записані ОСОБА_7 мефодійович та ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Із заповіту від 28 січня 2010 року, посвідченого секретарем Стрижівської сільської ради Любарського району Житомирської області Грищук А.В., слідує, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно, яке на день її смерті буде її належати, з чого б воно не складалося б та де б воно не знаходилося б, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Стрижівка Любарського району Житомирської області, у віці 86 років померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №30.

ІНФОРМАЦІЯ_6 в с.Стрижівка Любарського району Житомирської області, у віці 60 років помер ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №9.

ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Новий Любар Любарського району Житомирської області, у віці 68 років помер ОСОБА_9 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №202.

Із акту про фактичне проживання особи (осіб) від 13 січня 2025 слідує, що ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 із січня 2015 року по день смерті матері - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним проживала ОСОБА_3 .

Акт підписаний сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 .

Довідка видана 03 січня 2025 року Стрижівським старостинським округом №5 вказує, що ОСОБА_1 постійно проживав без реєстрації з січня 2015 року по 12 серпня 2015 року з своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 у її житловому будинку до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Довідка №410, видана виконкомом Стрижівської сільської ради вказує, що ОСОБА_1 дійсно хоронив свою матір - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 і поніс усі витрати по похоронах.

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляром В.М. від 28 листопада 2023 року №383/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропущенням ним строку встановленого законом для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Відповідно до п. 23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу від 28 листопада 2023 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропущенням ним строку встановленого законом для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.

У суду немає підстав не довіряти вказаним документам, поясненням свідків та заявника, а тому суд вважає факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 доведеним.

Встановивши, що факт, який просить встановити заявник має для нього юридичне значення, а також давши оцінку доказам, якими підтверджується вказаний факт, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Любарська селищна рада, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання - на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ОСОБА_3 в її домогосподарстві, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Носач