ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2425/25 Справа № 243/6653/24 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участю секретаря Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №243/6653/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Польова Еріка Миколаївна, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Державна казначейська служба України, про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої пенсії,

за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2024 року,

встановив:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Польова Е.М., звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту ГУ ПФУ в Донецькій області), третя особа Державна казначейська служба України про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яку їй було призначено з 01.05.2024 року у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 .

Чоловік позивача ОСОБА_2 , був військовим пенсіонером, перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №200/15653/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій було задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.08.2021 року № ФС-92011/09/01/1282, з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та здійснити виплату перерахованої пенсії за вирахуванням виплачених сум.

На виконання зазначеного рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року у справі №200/15653/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було нараховано ОСОБА_2 пенсію за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2022 року включно в розмірі 199169,81 гривень, що підтверджується копією розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № ФС 92011.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача ОСОБА_2 помер. На момент смерті ОСОБА_2 , він та його дружина позивач по справі як внутрішньо переміщені особи проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.04.2022 № 5616- та № 5616-.

Крім того, позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після його смерті відповідно до матеріалів спадкової справи №20/2024, що підтверджується довідкою про коло спадкоємців, виданою 13.08.2024 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромною Ю.А.

13 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 . Вказане звернення було зареєстровано відповідачем за 13.06.2024 вх. № 15400/О-0500-24 та 18.06.2024 за вх. № 15866/О-0500-24.

Таким чином, позивач звернулася із заявою про виплату недоодержаної пенсії до спливу 6-місячного строку після смерті пенсіонера ОСОБА_2 .

Листом від 10.07.2024 року вих. № 18049-15400/О-02/8-0500/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що питання виплати коштів на виконання рішення суду від 01.12.2021 року по справі №200/15653/21 померлого чоловіка ОСОБА_2 , не отриманих у зв`язку із смертю стягувача, може бути вирішено за умови покладених судом на Головне управління відповідного зобов`язання в частині виплати коштів, які були нараховані померлому, або у разі заміни в установленому законодавством порядку сторони виконавчого провадження.

Листом від 06.08.2024 року вих. № 0500-0203-8/79515 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило представника позивача, що доплата за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року, нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №200/15653/21, яке набрало законної сили 30.05.2022 року, у загальній сумі складає 199169,81 гривень. До вказаного листа відповідачем було долучено виписку з розрахунку на доплату за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року. Зазначила, що згідно ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. За життя чоловік позивача ОСОБА_2 оскаржував бездіяльність ГУ ПФУ у Донецькій області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №200/15653/21, яке ухвалено за життя чоловіка позивача, набрало законної сили, а ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що йому належали, залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Зазначає, що оскільки позивач є дружиною померлого та звернулась до ГУ ПФУ в Донецькій області до спливу 6-місячного строку після смерті пенсіонера ОСОБА_2 , то належним та ефективним способом захисту прав позивача буде стягнення з відповідача суми пенсії, яка належала її чоловікові та була нарахована на виконання рішення суду, але не була ним отримана за життя.

У зв`язку з викладеним, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області на її користь належну померлому ОСОБА_2 суму нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року по справі № 200/15653/21, але невиплаченої пенсії у розмірі 199169,81 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1593,36 гривень.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Польова Е.М., задоволені. Стягнуто з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму нарахованої на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року по справі №200/15653/21, але невиплаченої пенсії у розмірі 199169,81 гривень в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 593,36 гривень.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Донецькій області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з 01.01.2002 року та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії припинено з 01.01.2024 року. Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №200/15653/21, яке набрало законної сили 30.05.2022 року за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року та нараховано заборгованість у розмірі 199 169,81 гривень.

Посилається, що згідно статті 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини

Звертає увагу, що згідно статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. Відповідно ч. 1, 4 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Посилаючись на положення Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. Також зазначає, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства документів до органів Казначейства.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Польова Е.М., посилаючись на те, що апеляційна скарга не містить аргументованих підстав для скасування рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2024 року, суд першої інстанції всебічно повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області без задоволення, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2024 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Донецькій області підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що за життя чоловік позивача ОСОБА_2 оскаржував бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №200/15653/21, яке ухвалено за життя чоловіка позивача набуло законної сили, а відповідач здійснив ОСОБА_2 нарахування доплати до його пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року в розмірі 199169,81 гривень, однак зазначена сума пенсії, що йому належала, залишилася недоотриманою в зв`язку з його смертю. Встановивши вказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах незаконно перешкоджає реалізації прав позивача на отримання вказаної суми пенсії, що належала її чоловіку, оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, а отже успадкувала належну її чоловікові, як спадкодавцю суму пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Також судом першої інстанції прийнято до уваги, що позивач згідно вимог статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у передбачений законом строк, а саме не пізніше 6 місяців після смерті свого чоловіка, звернулась до ГУ ПФУ в Донецькій області з відповідною заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю її чоловіка, а відповідачем, в свою чергу, неправомірно було відмовлено в її виплаті.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 03.07.1976 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним штампом в паспорті громадянки України ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 виданим 25 листопада 1998 року Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області та довідкою що містить відомості із запису акта про укладення шлюбу від 14.02.2024 № 05-38/293, яка посвідчена апостилем та перекладена з російської мови на українську мову перекладачем Ріпіч Є.О.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №200/15653/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій, задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.09.2021 року №490, прийняте щодо ОСОБА_2 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.08.2021 року № ФС-92011/09/01/1282, з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та здійснити виплату перерахованої пенсії за вирахуванням виплачених сум; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 908,00 гривень. Вказане рішення суду набуло законної сили 30.05.2022 року.

Згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 25.04.2022 №5616- та №5616- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 25 грудня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Рівне, Рівненського району, Рівненської області, в Україні помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 .

Згідно протоколу за пенсійною справою (Міноборони) від 24.06.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено пенсію у разі втрати годувальника після померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.07.2024 вих. № 18049-15400/О-02/8-0500/24 ОСОБА_1 було повідомлено, що її звернення на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України від 13.06.2024 року №ВЕБ-05001-Ф-С-24-101290, яке зареєстроване вх. № 15400/О-0500-24 та від 18.06.2024 за вх. № 15866/О-0500-24 розглянуті та питання виплати коштів на виконання рішення суду від 01.12.2021 по справі №200/15653/21 померлого чоловіка ОСОБА_2 , не отриманих у зв`язку із смертю стягувача, може бути вирішено за умови покладених судом на Головне управління відповідного зобов`язання в частині виплати коштів, які були нараховані померлому, або у разі заміни в установленому законодавством порядку сторони виконавчого провадження.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.08.2024 року вих. №0500-0203-8/79515 наданого на адвокатський запит представника позивача адвоката Польової Е.М. доплата за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року, нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №200/15653/21, яке набрало законної сили 30.05.2022 року, у загальній сумі складає 199169,81 гривень. До вказаного листа відповідачем було долучено виписку з розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою №ФС 92011 за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року.

Згідно довідки, виданої 13.08.2024 року №89/02-14 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромною Ю.А. 29.05.2024 року заведена спадкова справа №20/2024 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За матеріалами спадкової справи, станом на 13.08.2024 року (шість місяців з дня смерті спадкодавця вже минуло) спадкоємцем першої черги за законом є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що також підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77142841 від 29.05.2024.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Конституцією України (ст. 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.

Згідно ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України №1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Окрім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальним законом, який регулює та визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально- виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців чи осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Під час судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що за життя чоловік позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не одержав нараховану, на виконання рішення суду, доплату до пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.06.2022 року в розмірі 199 169,81 гривень.

Позивач, як дружина померлого, звернулась 13 червня 2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату цих коштів, однак їй було відмовлено у виплаті недоотриманих пенсійних виплат, оскільки питання виплати коштів на виконання рішення суду від 01.12.2021 по справі № 200/15653/21 померлого чоловіка ОСОБА_2 , не отриманих у зв`язку із смертю стягувача, може бути вирішено за умови покладених судом на Головне управління відповідного зобов`язання в частині виплати коштів, які були нараховані померлому, або у разі заміни в установленому законодавством порядку сторони виконавчого провадження.

Таким чином, загальна сума недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_2 становить 199 169,81 гривень.

Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, який відповідно положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України вірно врахований судом першої інстанції.

Відповідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 1261 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після його смерті відповідно до матеріалів спадкової справи №20/2024, що підтверджується довідкою про коло спадкоємців, виданою 13.08.2024 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоромною Ю.А. за № 89/02-14.

Посилаючись на правомірність дій відповідача, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Донецькій області наводить доводи щодо належного способу захисту прав позивача шляхом заміни сторони виконавчого провадження.

З приводу вказаного колегія суддів апеляційного суду зазначає, що, відповідно ч. 1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами 2 та 3 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вказані положення дають змогу дійти висновку, що виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами Пенсійного фонду України членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера.

У разі відсутності членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в межах цього строку суми пенсій можуть входити до складу спадщини.

Сума пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера охоплює собою всю суму заборгованості Пенсійного фонду України, у тому числі, кошти, які нараховані на виконання рішення суду, але невиплачені.

Ключовим питанням є не тільки наявність підстав для правонаступництва у спірних відносинах та можливість заміни стягувача у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю позивача (стягувача) пенсіонера, а також і ефективність обрання заявником способу захисту права на виплату недоотриманих сум коштів, шляхом звернення до суду у порядку статей 52, 379 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04.09.2019 року у справі №750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу Пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються.

Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

Отже, процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу Пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Питання захисту прав осіб, які звернулися до суду з позовом про зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити виплату нарахованих сум пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, неодноразово досліджувалося Великою Палатою Верховного Суду також у інших справах.

У постанові від 27.03.2019 року у справі № 286/3516/16-ц Велика Палата Верховного Суду, проаналізувавши правовідносини, що виникли у цій справі, дійшла висновку, що вказаний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки у цій справі предметом позову є майнова вимога позивача, що стосується визнання за нею право власності на майно - грошові кошти, які належали до виплати її померлому чоловіку.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №808/1346/18, у якій вказала, що спори, предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання, зокрема, в порядку спадкування, права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Крім того, такий підхід застосований також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 09.10.2019 року у справі №355/323/17, де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) померлого чоловіка вказав, що аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії).

Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.

З огляду на наведені висновки, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання, у випадку відмови органу Пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішене за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Також варто зазначити, що листом від 10.07.2024 року вих. №18049-15400/О-02/8 0500/24 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило позивачку, що питання виплати коштів на виконання рішення суду від 01.12.2021 року у справі № 200/15653/21 померлого чоловіка ОСОБА_2 , не отриманих у зв`язку із смертю стягувача, може бути вирішено за умови покладених судом на Головне управління зобов`язання в частині виплати коштів, які були нараховані померлому.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач у спірних правовідносинах незаконно перешкоджає реалізації прав позивача на отримання вказаної суми пенсії, що належала її чоловіку, оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, а отже успадкувала належну її чоловіку, як спадкодавцю суму пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.п «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повне судове рішення складено 11 червня 2025 року.

Головуючий О.І. Корчиста