ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5678/25 Справа № 205/8525/24 Суддя у 1-й інстанції - Бізяєва Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скиби Віталія Володимировича на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Скиби Віталія Володимировича до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він по договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28 серпня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2133, придбав у власність житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :08:564:0063. Відповідно до інформаційних довідок № 135708461 від 28 серпня 2018 року та № 370400674 від 19 березня 2024 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. рішенням №42726784 від 28 серпня 2018 року зареєстровано право власності за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказане домоволодіння. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 07 липня 2023 року, про земельну ділянку площею 0,06 га комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 21 липня 2015 року проведено її державну реєстрацію та присвоєно кадастровий номер :08:564:0063. Позивач вказує, у 2021 році він звернувся до землевпорядника та виготовив технічну документацію із землеустрою для встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . 07 липня 2023 року він звернувся до Дніпровської міської ради із заявою (вх.№01-490-01-2023) про затвердження вищевказаної технічної документації та передачу вказаної земельної ділянки у власність. 13 вересня 2023 року за №8/7-826 позивачем отримана відмова з додатково наданими зауваженнями, згідно яких поставлено під сумнів правомірність придбання позивачем по договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28 серпня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпрпропетровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В., зареєстрованого в реєстрі- за № 2133 у власність житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :08:564:0063. Вказаний факт відповідач обґрунтовує тим, що не згоден з правомірністю придбання вищевказаного домоволодіння попередніми власниками. Позивач зазначає, він вдруге звернувся до Дніпровської міської ради з відповідною заявою від 07 травня 2024 року та 07 червня 2024 року отримана письмова відмова з зауваженнями аналогічного змісту. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними дії Дніпровської міської ради, пов`язані з відмовою в задоволені заяви ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року про затвердження технічної документації від 2021 року із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастровий номер :08:564:0063, площею 0,06 га, комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та передачу її у власність, які викладені в листі №8/7-1149 від 07 червня 2024 року; зобов`язати Дніпровську міську раду задовольнити заяву ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року, затвердити технічну документацію від 2021 року і з землеустрою і передати її у власність.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В. просить рішення суду від 17 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставину справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська міська рада просить рішення суду від 17 березня 2025 року залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Скиби В.В. залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звернувшись до суду із цим позовом, позивач ОСОБА_1 просив суд визнати протиправними дії Дніпровської міської ради, пов`язані з відмовою в задоволені заяви ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року про затвердження технічної документації від 2021 року із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастровий номер :08:564:0063, площею 0,06 га, комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та передачу її у власність, які викладені в листі №8/7-1149 від 07 червня 2024 року; зобов`язати Дніпровську міську раду задовольнити заяву ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року, затвердити технічну документацію від 2021 року і з землеустрою і передати її у власність.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на обрання позивачем належного способу захисту для відновлення своїх прав, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17; від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц ; від 11 вересня2019 року у справі № 487/10132/14-ц; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Згідно зі статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України Про землеустрій технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення (частина перша статті 118 ЗК України).

Відповідно до частин восьмої десятої статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати, зокрема, додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України Про землеустрій. Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є одним з видів документації із землеустрою (частина друга статті 25 Закону України Про землеустрій).

Замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи (частина перша статті 26 Закону України Про землеустрій).

Згідно із частиною другою статті 55 Закону України Про землеустрій технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (стаття 79-1 ЗК України). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частина четверта статті 78-1 ЗК України).

Призначення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) полягає у формуванні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав з визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (присвоєння їй кадастрового номера).

Така документація дозволяє лише ідентифікувати на землі власника земельну ділянку. При цьому закон безпосередньо наділяє повноваженням замовити таку документацію (без надання дозволу власника на її розроблення) громадян землекористувачів, заінтересованих у приватизації земельної ділянки.

Звернення заінтересованої особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за затвердженням технічної документації є пропозицією цієї особи щодо визначення конкретного предмета приватизації - земельної ділянки, а її затвердження засвідчує згоду власника земельної ділянки (в особі відповідного органу) із вибором земельної ділянки.

Відмовити у затвердженні такої документації із землеустрою відповідний орган виконавчої влади або органу місцевого самоврядування може виключно у зв`язку з її невідповідністю законодавству, затвердженій документації із землеустрою або містобудівній документації.

У справі встановлено, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер ОНМ 01, загальна площа 291,3 кв.м., житлова площа 145,9 кв.м., опис: житловий будинок літ. А-2 загальною площею 291,3 кв.м., житловою площею 145,9 кв.м. гараж літ. Б, літня кухня В, споруди 1-6) належить ОСОБА_1 , на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28 серпня 2018 року №2133 (а.с. 25-26).

Також відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, судом встановлено, що в свою чергу, право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна у одного з попередніх власників ( ОСОБА_2 ) виникло на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 10 лютого 2015 року №67. Попереднім власником майна по АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , був ОСОБА_3 ОСОБА_3 належало нерухоме майно по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер ОНМ 01, опис: житловий будинок літ. А-2 загальною площею 291,3 кв.м., житловою площею 145,9 кв.м., гараж літ. Б, площею 34,5 кв.м., літня кухня літ. В, площею 23,8 кв.м., споруди 1-6), яке 30 грудня 2014 року було відчужене на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за договором дарування, а у подальшому 14 серпня 2015 року на користь ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу. 13 лютого 2016 року об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер ОНМ 01, опис: житловий будинок літ. А-2 загальною площею 291,3 кв.м., житловою площею 145,9 кв.м., гараж літ. Б, площею 34,5 кв.м., літня кухня літ. В, площею 23,8 кв.м., споруди 1-6) закрито на підставі його знищення (а.с.39-44).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 07 липня 2023 року, про земельну ділянку площею 0,06 га комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 21 липня 2015 року проведено її державну реєстрацію та присвоєно кадастровий номер :08:564:0063 (а.с. 22).

14 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до землевпорядника ФОП ОСОБА_7 та виготовив технічну документацію із землеустрою для встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24-36).

07 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської міської ради із заявою (вх.№01-490-01-2023) про затвердження вказаної технічної документації та передачу земельної ділянки у власність.

13 вересня 2023 року за №8/7-826 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради надав письмову відповідь, про наявні зауваження директора департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у м.Дніпрі (14 осіб) та про залишення з заяви ОСОБА_1 вх.№01-490-01-2023 без подальшого опрацювання (а.с.10).

ОСОБА_1 вдруге 07 травня 2024 року звернувся до Дніпровської міської ради із заявою про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність та 07 червня 2024 року отримав письмову відмову із зауваженнями аналогічного змісту від 13 вересня 2023 року за №8/7-826 - без подальшого опрацювання(а.с.7).

Слід зазначити, матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка, щодо якої ОСОБА_1 подано заяву про безоплатне її отримання у власність (приватизацію), є сформованою (кадастровий номер №:08:564:0063), замовником відповідної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є ОСОБА_1 власник житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_2 , який розташований на цій земельній ділянці.

На момент надання відповіді Дніпровської міської ради департаменту по роботі з активами, щодо розгляду заяви про затвердження технічної документації із землеустрою, вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ОСОБА_1 , як власника житлового будинку з господарськими будівлями, що на ній розташований, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28 серпня 2018 року №2133.

В матеріалах справи відсутні докази, які б могли спростувати, або підтвердити право власності іншої особи на спірне домоволодіння з господарськими будівлями АДРЕСА_2 .

Також встановлено, заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року у справі №175/3749/15-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення коштів, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 , третя особа ОСОБА_9 про визнання договору дійсним та визнання права власності було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 . Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1 , здійснену на підставі договору купівлі-продажу частки домоволодіння житлового будинку від 14 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №916, і відповідно зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №10810240, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження індексний номер 23684356 від 14 серпня 2015 року та закрито розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна -01. Визнано ОСОБА_2 єдиним власником нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.150-153). Вказане заочне рішення суду не оскаржувалося у встановленому законом порядку та набрало законної сили.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (див., зокрема: постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року в справі № 361/2965/15-а (провадження № 11-190апп18), від 09 листопада 2021 у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21).

Європейський Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "ОСОБА_9 проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії" (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, п. п. 49-62, від 10 травня 2007 року).

На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У цій справі, що переглядається, повноваження щодо затвердження технічної документації із землеустрою чи надання мотивованої відмови у її затвердженні, регламентовано положеннями Земельного кодексу України.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні технічної документації із землеустрою, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен затвердити технічну документацію із землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити технічну документацію або відмовити у її затвердженні. Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Отже, встановлено, ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію із землеустрою для встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 (а.с.24-36).

07 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровської міської ради із заявою (вх.№01-490-01-2023) про затвердження вказаної технічної документації та передачу земельної ділянки у власність.

13 вересня 2023 року Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради надав письмову відповідь Лист за №8/7-826, в якому зазначено про наявні зауваження директора департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у м.Дніпрі (14 осіб) та про залишення заяви ОСОБА_1 вх.№01-490-01-2023 без подальшого опрацювання (а.с.10).

07 травня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Дніпровської міської ради з відповідною заявою та 07 червня 2024 року отримав письмову відповідь Лист №8/7-1149, в якому зазначено про наявні зауваження директора департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у м.Дніпрі (14 осіб) та про залишення заяви ОСОБА_1 вх.№24-490-02-2024 без подальшого опрацювання (а.с.7).

Слід зазначити, відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Згідно з ч.5 ст. 46 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Таким чином, Лист за №8/7-826 від 13 вересня 2023 року та Лист №8/7-1149 від 07 травня 2024 року Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради не є рішеннями Дніпровської міської ради, ухваленими, відповідно до ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, на пленарному засіданні міської ради.

Крім того, слід зазначити, у вказаних листах зазначено про наявні зауваження директора департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у м.Дніпрі (14 осіб), та надано власну оцінку директором департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради заочному рішенню Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року у справі №175/3749/15-ц, яке не оскаржувалося у встановленому законом порядку та набрало законної сили.

Відповідні рішення Дніпровської міської ради щодо розгляду заяви позивача, ухвалені на пленарному засіданні міської ради в матеріалах справи відсутні та сторонами суду надано не було.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача в частині визнання неправомірними дії Дніпровської міської ради щодо відмови, викладеної у листі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №8/7-1149 від 07 червня 2024 року про залишення без подальшого опрацювання заяви ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року вх.№24-490-02-2024 року про затвердження технічної документації від 2021 року із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастровий номер :08:564:0063, площею 0,06 га, комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та слід зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути, відповідно до норм Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, заяву ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року про затвердження технічної документації від 2021 року із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастровий номер :08:564:0063, площею 0,06 га, комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стосовно позовних вимог позивача в частині зобовязання Дніпровську міську раду задовольнити заяву позивача від 07 травня 2024 року, затвердити технічну документацію від 2021 року із землеустрою і передати спірну земельну ділянку у власність позивача, слід зазначити, що вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки саме до компетенції міської ради входить розгляд відповідних заяв громадян щодо передачі громадянам земельних ділянок із винесенням відповідного рішення за результатом їх розгляду.

У цій справі, що переглядається Дніпровська міська рада фактично обмежилася винесенням листа, адресованого позивачу, та не розглянула у встановленому законом порядку заяву позивача від 07 травня 2024 року із винесенням відповідного рішення.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скиби Віталія Володимировича задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Скиби Віталія Володимировича до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Скиби Віталія Володимировича до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Дніпровської міської ради щодо відмови, викладеної у листі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №8/7-1149 від 07 червня 2024 року про залишення без подальшого опрацювання заяви ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року вх.№24-490-02-2024 року про затвердження технічної документації від 2021 року із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастровий номер :08:564:0063, площею 0,06 га, комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 травня 2024 року про затвердження технічної документації від 2021 року із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастровий номер :08:564:0063, площею 0,06 га, комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови

проголошена у судовому засіданні 10 червня 2025 року.

Повний текст постанови складено 11 червня 2025 року

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова