Провадження №22-ц/812/1146/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Миколаїв

Справа № 490/10004/16-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н. О.,

суддів: Кушнірової Т. Б., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання Коростієнко Н.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області

про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену суддею Чулуп О. С., 21 квітня 2025 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту ухвали не зазначена,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», або Банк) про стягнення заборгованості з відсотків по депозитах в сумі 1748,99 євро, 956,32 доларів США та 3 % річних 507210 грн 21коп.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2020 року залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1748,99 євро, 956,32 доларів США як відсотки за договором банківського вкладу, 3 % річних 507210 грн 21 коп. Розподілені судові витрати.

14 квітня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Електронний суд» звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою про роз`яснення рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2020 року у справі № 490/10004/16-ц.

Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2020 року, 09 листопада 2020 року було видано виконавчий лист № 490/10004/16-ц, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 63708880, яке ще не завершене, оскільки рішення не виконано.

АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що чинним податковим законодавством передбачено, що суми нарахованих банком відсотків на депозитні кошти та неустойка (пеня, штрафи), стягнуті на підставі судового рішення, а також присудженні судом відшкодування будь-яких витрат платника податків, включаються до оподатковуваного доходу платника податку та, відповідно, підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними Податковим Кодексом України (далі ПК України).

У даній ситуації в АТ КБ «ПриватБанк» виникло зобов`язання з однієї сторони виконати судове рішення в повній відповідності до вказаних в ньому відомостей. З іншої сторони, якщо суми, які підлягають виплаті у відповідності до вимог ПК України, є доходом фізичної особи, то АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язане виконати вимоги підпункту 168.1.1 статті 168 ПК України та з доходів, які підлягають виплаті фізичній особі, утримати та сплатити від імені такої особи податки, а решту коштів виплатити позивачу за рішенням суду.

Тобто, оскільки фізична особа при отриманні доходу у відповідності до статті 67 Конституції України зобов`язана сплатити податки, а фактичним платником таких податків є банк, то саме останній і має утримати та сплатити податки із сум, які підлягають виплаті фізичній особі за рішенням суду.

Суд своїм рішенням у цій справі захистив право позивача на стягнення грошових коштів з АТ КБ «ПриватБанк», однак під час ухвалення рішення не було враховано, що суми, які підлягають виплаті позивачу, є його доходом. Відповідно до норм ПК України, податки з цих сум АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язаний сплатити в момент виплати таких доходів, при цьому відповідні податки сплачуються за рахунок сум, які підлягають виплаті фізичній особі.

Відтак, на підставі вищевикладеного, АТ КБ «ПриватБанк» просить роз`яснити рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2020 року у справі № 490/10004/16-ц, а саме:

1) чи мають суми, зазначені у резолютивній частині рішення суду, бути виплачені АТ КБ «ПриватБанк» стягувачу за таким судовим рішенням з урахуванням податків та зборів, якщо такі суми підлягають обов`язковому оподаткуванню відповідно до вимог Податкового кодексу України;

2) за рахунок яких саме коштів АТ КБ «ПриватБанк», як податковий агент, зобов`язане сплатити податки та збори до державного бюджету України, якщо суми, відсотків та 3% річних, зазначені в резолютивній частині рішення суду, підлягають обов`язковому оподаткуванню відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2025 року заяву про роз`яснення рішення суду задоволено частково.

Роз`яснено, що зазначені у резолютивній частині рішенні Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2020 року по справі № 490/10004/16-ц суми, які підлягають стягненню з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 визначені без урахування податків.

Відмовляючи у вимозі заявника про роз`яснення рішення суду в частині того за рахунок яких саме коштів AT КБ «ПриватБанк», як податковий агент, зобов`язане сплатити податки та збори до державного бюджету, суд виходив з того, що вказане питання не було предметом розгляду в цій справі.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на незаконність ухвали суду просило її скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про роз`яснення рішення задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що стягнуті за рішенням суду з Банку відсотки за користування банківським вкладом за своєю природою є доходом позивача (фізичної особи), які відповідно до законодавства підлягають оподаткуванню.

Суд першої інстанції в своїй ухвалі вказав про те, що суми зазначені в резолютивній частині рішення суду визначені без урахування податків, в такому разі постає питання за рахунок яких саме коштів АТ КБ «ПриватБанк», як податковий агент, зобов`язане сплатити податки та збори до державного бюджету України, якщо суми, зазначені в резолютивній частині рішення суду, підлягають обов`язковому оподаткуванню відповідно до вимог Податкового кодексу України та саме це питання є актуальним при виконанні судового рішення та потребує роз`ясненню.

Оскільки питання сплати коштів боржником на користь кредитора (фізичної особи) безпосередньо пов`язане з питанням отримання такою особою доходів, що можуть підлягати оподаткуванню, то не можна стверджувати, що порядок нарахування та сплати податків з сум, які судом стягуються за судовим рішенням не входить до предмету розгляду у цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Судове рішення - це акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до положень Конституції України, ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснене може бути судове рішення, яке підлягає виконанню й таке виконання неможливе без відповідного роз`яснення його змісту. Роз`ясненню підлягає рішення суду, яке має виконуватися як у добровільному порядку, так і примусово.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2020 року залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1748,99 євро, 956,32 доларів США як відсотки за договором банківського вкладу, 3 % річних 507210 грн 21 коп. Розподілені судові витрати.

Вказане рішення суду не виконане.

В своїй заяві Банк просить роз`яснити рішення суду щодо сплати податків та зборів, зазначених в резолютивній частині рішення суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема встановлює вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Згідно з підпунктом 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку є податкові агенти.

Відповідно до підпункту 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 170.4.1 пункту 170.4 статті 170 ПК України податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь доходів у вигляді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування. Податковим агентом у строки, визначені цим Кодексом для місячного податкового періоду, до бюджету сплачується (перераховується) загальна сума податку, нарахованого за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу, із загальної суми процентів, нарахованих за податковий (звітний) місяць на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків, ощадних (депозитних) сертифікатів, вкладів (депозитів) членів кредитної спілки у кредитній спілці. Доходи, зазначені у цьому підпункті, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування.

Податкові агенти (банки, кредитні спілки), які нараховують доходи у вигляді процентів, зазначених у підпункті 170.4.1 цього пункту, у податковому розрахунку, подання якого передбачено підпунктом "б" пункту 176.2 статті 176 цього Кодексу, відображають загальну суму нарахованих у звітному податковому періоді доходів та загальну суму утриманого з них податку. При цьому у податковому розрахунку не зазначається інформація про суми окремого банківського вкладного (депозитного) або поточного рахунку, ощадного (депозитного) сертифіката, вкладу (депозиту) члена кредитної спілки у кредитній спілці, суми нарахованих процентів, а також відомості про фізичну особу - платника податку, якій нараховані такі доходи (підпункт 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 ПК України).

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту "а" пункту 171.2 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Положення ПК України визначають поняття "пасивні доходи", яке означає, зокрема, такі доходи, як проценти на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок, а також встановлюють ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування.

Згідно з підпунктом 164.2.8 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального оподатковуваного доходу платника податку включаються пасивні доходи особи.

У підпункті 14.1.268 пункту 14.1 статті 14 ПК України наведено перелік визначених законодавцем видів пасивного доходу. Одним із видів такого доходу є, зокрема, проценти на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок, на вклад (депозит) у кредитних спілках, інші проценти (у тому числі дисконтні доходи).

Визначення терміна "проценти" міститься у підпункті 14.1.206 пункту 14.1 статті 14 ПК України, відповідно до якого проценти - дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна. До процентів включається, зокрема, платіж за використання коштів, залучених у депозит.

Ураховуючи положення підпунктів 170.4.1 і 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 ПК України та Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій та операцій з ощадними сертифікатами банку, затверджене постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, банк або інша фінансова установа виступає у ролі податкового агента і автоматично здійснює нарахування та стягнення процентів за депозитом.

Отже, законом визначено імперативний порядок сплати податків та інших обов`язкових платежів на проценти за депозитним вкладом. Саме податковий агент здійснює нарахування та сплату цих платежів і є відповідальною за ці дії особою.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 25 березня 2024 року у справі № 461/2729/22.

Відповідно до вимог податкового законодавства вказані у резолютивній частині рішення суду проценти у розмірі 1748,99 євро, 956,32 доларів США та 3 % річних у сумі 507210 грн 21 коп. мають бути виплачені Банком на користь ОСОБА_1 з утриманням із присудженої суми установлених законодавством України податків і зборів, оскільки така сума підлягає обов`язковому оподаткуванню відповідно до вимог пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Отже, АТ КБ «ПриватБанк», як податковий агент, зобов`язане утримати та перерахувати податки і збори до державного бюджету із суми стягнутих відсотків та 3% річних.

Таким чином, зазначені у резолютивній частині рішення суду проценти у розмірі 1748,99 євро, 956,32 доларів США та 3 % річних у сумі 507210 грн 21 коп. мають бути виплачені Банком на користь ОСОБА_1 з утримання із присудженої суми процентів та 3 відсотків річних установлених законодавством України обов`язкових податків та зборів.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені заяви про роз`яснення рішення в частині того за рахунок яких саме коштів AT КБ «ПриваБанк», як податковий агент, зобов`язане сплатити податки та збори до державного бюджету, якщо суми, зазначені в резолютивній частині рішення суду, підлягають обов`язковому оподаткуванню відповідно до вимог ПК України, тому ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню, а заява задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України повернути АТ КБ «ПриватБанк» з Державного бюджету судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2422 грн 40 коп., який був ним сплачений на підставі платіжної інструкції № BOJ61B4ANT від 21 травня 2025 року у сумі 1816 грн 80 коп. та платіжної інструкції № ZZ428B2BPU від 28 травня 2025 року у сумі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити .

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2025 року в частині того за рахунок яких саме коштів AT КБ «ПриваБанк», як податковий агент, зобов`язане сплатити податки та збори до державного бюджету скасувати.

Заяву про роз`яснення рішення суду в цій частині задовольнити.

Роз`яснити рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 липня 2020 року, зазначивши , що сума процентів у розмірі 1748,99 євро, 956,32 доларів США та 3 % річних у сумі 507210 грн 21 коп. має бути виплачена Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 з утримання із присудженої суми процентів, установлених законодавством України податків і зборів

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Повернути Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» з Державного бюджету судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2422 грн 40 коп., який був ним сплачений на підставі платіжної інструкції № BOJ61B4ANT від 21 травня 2025 року у сумі 1816 грн 80 коп. та платіжної інструкції № ZZ428B2BPU від 28 травня 2025 року у сумі 605 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.Б. Кушнірова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 09 червня 2025 року.