Справа № 766/8962/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18.06.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участі секретарів: Божко О.С.

Сивкович О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Тихоші С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя Херсонська державна нотаріальна контора державний нотаріус Карпова Наталія Миколаївна про розірвання спадкового договору, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Тихоша С.М. в червні 2024 року звернувся з зазначеним позовом до ОСОБА_2 в якому просить розірвати спадковий договір, укладений 23.04.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Наталією Миколаївною за №2-77 на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що, позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . 23.04.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений спадковий договір. Укладення такого договору було обумовлено тим, що позивач є особою похилого віку і їй потрібна стороння допомога. Відповідно до умов договору набувач майна позивача повинен був надавати позивачу допомогу немайнового характеру, в тому числі, у разі смерті відчужувача, здійснити комплекс заходів та обрядових дій щодо її поховання. За весь час з моменту укладення договору відповідач не виконує умови укладеного між сторонами спадкового договору. У зв`язку із тим, що позивач має намір реалізувати свої права на укладення іншого спадкового договору вона змушена була звернутися до суду з даними позовом.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.06.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги з підстав зазначених в позові, просили позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з`явилася повторно, про дату та час судових засідань повідомлялася належним чином, у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом направлення судових повісток за відомим суду місцем реєстрації відповідача, поштові повідомлення повернулися на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч.4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що при винесені рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 виданого Фондом комунального майна м. Херсона від 18.12.1993 року, зареєстрованого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації від 20.06.1994 року за реєстровим №16464 в реєстровій книзі №41 належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

23.04.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М. за реєстровим № 2-76.

Згідно п.1 зазначеного договору набувач ( ОСОБА_2 ) зобов`язується виконувати розпорядження немайнового характеру ОСОБА_1 , а саме:

-спілкуватися з нею, відвідувати її, підтримувати морально, ??

-щотижнево забезпечувати Відчужувача продуктами харчування; ??

-забезпечувати приготування їжі по мірі необхідності та на її особисте прохання; ??

-забезпечувати проведення прибирання квартири та прання постільної та особистої білизни по мірі необхідності та на її особисте прохання але не менше одного разу на тиждень; ??

-забезпечувати купівлю Відчужувачу ліків та/або медичного обладнання за рекомендацією лікарів та забезпечувати надання її медичної допомоги та особистого догляду у випадку захворювання;

-??супроводження Відчужувача до лікарняних закладів у разі виникнення такої потреби; ??

-придбавати одяг та взуття для Відчужувача по мірі необхідності та/або на її особисте прохання; ??

-вирішення питань оформлення документів, що стосуються та необхідні Відчужувачу, в тому числі пенсійних; ??

-в разі смерті Відчужувача здійснити комплекс заходів та обрядових дій та поховати її.

-Відповідно до п. 2 спадкового договору в разі смерті відчужувача ОСОБА_2 набуває право власності на майно, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , а саме однокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.17 спадкового договору , укладеного між сторонами , у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано в судовому порядку.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а згідно посвідчення серії НОМЕР_3 позивач є пенсіонером за віком.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 01.07.2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 01.07.2024 року було укладено шлюб про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про шлюб №158. Прізвище дружини не змінювалось.

Допитана в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 за її згодою, будучи під присягою в якості свідка та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, пояснила суду, що ОСОБА_2 у 2015 році скористалась безпорадним станом позивача, коли остання була після операції та уклала з нею спадковий договір з метою догляду позивача, проте, з 2015 року відповідачка нічим ОСОБА_1 не допомагає і не виконує своїх обов`язків за спадковим договором, на телефонні дзвінки не відповідає і, наскільки відомо позивачу, вона перебуває на тимчасово окупованій частині України у м. Генічеськ. Позивач з ОСОБА_3 до початку війни їздила в Одесу до матері відповідачки, де їх вигнали. ОСОБА_1 вказала, що з 2017 року їй допомагає ОСОБА_3 , з яким вони уклали шлюб 01.07.2024 року, також, висловила бажання, щоб чоловіку залишилася квартира, та зазначила, що склала на нього заповіт.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 будучи під присягою, та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання пояснив суду, що познайомився з позивачкою у 2017 році на базарі, до сьогоднішнього дня він їй допомагав і допомагає, доглядав її і піклувався про неї він сам, а 01.07.2024 року ОСОБА_3 з позивачкою одружився. Зазначив, що відповідачку біля позивача ніколи не бачив, бачив лише її мати коли він з позивачем їздили до неї в гості в Одесу ще до початку війни, де їх вигнали. Також, вказав, що житла не потребує, оскільки має своє.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно зі статтею 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 грудня 2020 року в справі № 607/5404/18 (провадження № 61-18654св19) дійшов висновку, що «вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, а й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати».

Предметом спору даної справи є розірвання спадкового договору з посиланням на невиконання набувачем розпоряджень відчужувача, передбачених п.1.спадкового договору, а саме: спілкуватися з нею, відвідувати її, підтримувати морально, ??щотижнево забезпечувати Відчужувача продуктами харчування, забезпечувати приготування їжі по мірі необхідності та на її особисте прохання, забезпечувати проведення прибирання квартири та прання постільної та особистої білизни по мірі необхідності та на її особисте прохання але не менше одного разу на тиждень, забезпечувати купівлю Відчужувачу ліків та/або медичного обладнання за рекомендацією лікарів та забезпечувати надання її медичної допомоги та особистого догляду у випадку захворювання, супроводження Відчужувача до лікарняних закладів у разі виникнення такої потреби, придбавати одяг та взуття для Відчужувача по мірі необхідності та/або на її особисте прохання, вирішення питань оформлення документів, що стосуються та необхідні Відчужувачу, в тому числі пенсійних.

Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року в справі № 2-879/13 (провадження № 61-10802св18) зазначено, що «сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом».

Оціночне поняття істотного порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склались у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина, як суб`єктивний чинник сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки , коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання істотності порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 05.04.2018 року у справі №587/2931/15-ц, від 15.09.2020 року у справі № 209/3295/18, від 14.06.2021 року у справі № 274/7840/19, від 01.02.2021 року у справі №295/14945/18.

Врахувавши зміст спадкового договору, визначені ним обов`язки набувача, суть спору між сторонами згідно з яким претензії ОСОБА_1 зводяться до того, що відповідач систематично не виконувала і не виконує умови укладеного між нею та позивачем спадкового договору, не виходить на зв`язок, а позивач є особою похилого віку та постійно потребує сторонньої допомоги, суд приходить до висновку про наявність встановлених законом підстав для розірвання спадкового договору, оскільки ОСОБА_2 відповідно до статті 614 ЦК України не довела, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язань за п. 1 спадкового договору від 23.04.2015 року.

Матеріали справи не містять належних, допустимих і достовірних доказів про виконання відповідачем умов спадкового договору в повному обсязі, зокрема спілкуватися з нею, відвідувати її, підтримувати морально, ??щотижнево забезпечувати ОСОБА_1 продуктами харчування, забезпечувати приготування їжі по мірі необхідності та на її особисте прохання, забезпечувати проведення прибирання квартири та прання постільної та особистої білизни по мірі необхідності та на її особисте прохання але не менше одного разу на тиждень, забезпечувати купівлю їй ліків та/або медичного обладнання за рекомендацією лікарів та забезпечувати надання її медичної допомоги та особистого догляду у випадку захворювання, супроводження ОСОБА_1 до лікарняних закладів у разі виникнення такої потреби, придбавати одяг та взуття для позивача по мірі необхідності та/або на її особисте прохання, вирішення питань оформлення документів, що стосуються та необхідні позивачу, в тому числі пенсійних. На спростування тверджень позивача відповідачем жодних доказів не надано.

Зважаючи на вік позивача, її фізичний стан, відсутність змоги самостійно забезпечити себе продуктами харчування, приготування їжі, придбавання одягу та взуття, ліків, відсутність змоги самостійно відвідувати лікарів, суд приходить до висновку що неналежне виконання цих умов договору є істотним порушенням умов договору.

Таким чином, ОСОБА_1 значною мірою була позбавлена того, на що вона розраховувала при укладанні спадкового договору, оскільки відповідач допустила істотні порушення умов договору.

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, показанням свідків, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання спірного договору та задоволення позовних вимог у зв`язку з неналежним виконання умов спадкового договору, оскільки набувач не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження виконання нею належними чином всіх умов спадкового договору та розпоряджень відчужувача.

Також, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі ст. 526, 651, 654,1302, 1308 ЦК України, керуючись та керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81,88,141, 223,258, 259, 263-265,268,280,281,354 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Третя Херсонська державна нотаріальна контора державний нотаріус Карпова Наталія Миколаївна про розірвання спадкового договору задовольнити.

Розірвати спадковий договір, укладений 23.04.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Наталією Миколаївною за №2-77 на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмір 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 18.06.2025 року.

Суддя Я.В. Шестакова