Справа № 191/2756/25
Провадження № 2-о/191/75/25
У Х В А Л А

іменем України

05 червня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Форощук О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради; ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2025 року, ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою, в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 07.11.2015 року, які є його дітьми та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дитиною дружини ОСОБА_6 і відомості про батька якої записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Необхідність встановлення цього факту мотивує тим, що відповідне рішення суду йому потрібне для його звільнення з лав Збройних Сил України на підставі абз. 5 п.3 ч. 12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини, а саме по причині перебування у нього на утриманні трьох дітей віком до 18 року.

Вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду, суд вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження за цією заявою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що висловлювання «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовних вимог, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих вимог, які взагалі не можуть розглядатися судами (близькі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у пункті 66 постанови від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц, у пункті 59 постанови від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц, у пункті 37 постанови від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (стаття 293 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, але він не є вичерпним.

Факт, який просить підтвердити ОСОБА_1 , пов`язаний саме з необхідністю отримати підставу для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (тобто, рішення суду як підставу). Отже, цей факт аж ніяк не пов`язаний з реалізацією його цивільних прав та обов`язків заявника в сімейних правовідносинах.

Обов`язок щодо проходження військової служби є конституційним обов`язком громадянина України. Тому за можливими правовими наслідками ця заява стосується лише сфери публічно-правових відносин (звільнення від проходження військової служби).

Згідно з ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Однак зазначена підстава не підтверджується шляхом визнання цього факту в судовому порядку. Така підстава має місце, коли батьківство чи материнство підтверджено відповідним свідоцтвом про народження дитини. Тобто, факт утримання трьох і більше дітей віком до 18 років не може встановлюватись будь-якими іншими обставинами.

У справах про встановлення судом фактів, ключовим є те, що саме конкретний факт має юридичне значення, а мета його встановлення тут має другорядне значення. Але і факт, і мета його встановлення мають випливати з однієї сфери правовідносин. Тобто, не будь-який факт підлягає встановленню лише тому, що такий випадково наявний у заявника і підходить йому для якоїсь його мети, яку собі ставить заявник.

Встановлення судом самого факту утримання особою трьох неповнолітніх дітей, батьком одної дитини, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 він не являється, не породжує для заявника юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаних фактів не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього.

Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати факт перебування на утриманні чоловіка дітей його дружини від попередніх відносин.

Такому факту надається оцінка в рішенні суду виключно в разі вирішення питання щодо усиновлення, і в таких справах цей факт є беззаперечним (окремому встановленню в судовому порядку не підлягає).

Таким чином, заява про встановлення факту перебування на утриманні заявника трьох неповнолітніх дітей взагалі не підлягає розгляду в порядку цивільного загального чи окремого провадження, як окремий факт, який повинен встановлюватись судами.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради; ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. В. Форощук