Справа № 344/9601/22
Провадження № 22-з/4808/67/25
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

25 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В., Пнівчук О. В.,

секретаря Шемрай Н. Б.

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення суду у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 липня 2024 року, ухвалене у складі судді Бородовського С. О. у м. Івано-Франківську, у справіза позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача: поліцейський СРПП відділення № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Карташов Володимир Сергійович, про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ НП України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача: поліцейський СРПП відділення № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Карташов В. С., в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на його користь кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн; стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 на рішення суду в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди подав апеляційну скаргу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ГУ НП України в Івано-Франківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої посадовою особою органу державної влади задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті вимог позову відмовлено.

02 червня 2025 року ОСОБА_1 подав клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі. У поданому клопотанні заявник просив стягнути на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 992,40 грн.

У судовому засіданні заявник вимоги клопотання підтримав, просив його задоволити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 липня 2024 року в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн, понесених в адміністративній справі (яка і була оплачена на вимогу суду першої інстанції судовим збором в сумі 992,40 грн), апелянт не оскаржував, та відповідно, в цій частині воно не було предметом апеляційного розгляду, у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для вирішення питання про відшкодування ОСОБА_1 судового збору за подання вказаної вимоги. Такі витрати залишаються за заявником у зв`язку з відмовою у задоволенні позову в цій частині.

З огляду на наведене, відсутні передбачені статтею 270 ЦПК України правові підстави для ухвалення апеляційним судом додаткового судового рішення у цій справі, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. В. Бойчук

О. В. Пнівчук