Справа № 127/9093/25
Провадження 2/127/1662/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/9093/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позов зареєстрований судом 24.03.2025 року і мотивований тим, що 17.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір № про надання грошових коштів в позику в сумі 14 000 грн. на 360 днів, стандартна процентна ставка 1% в день, застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору, знижена процентна ставка 0,75%, на споживчі (особисті) потреби, із сплатою процентів, який із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024 року складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник ознайомлений.

Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідачу на поточний рахунок згідно зазначених нею реквізитів платіжної картки ( НОМЕР_1 ) були перераховані грошові кошти 14 000 грн., які вона зобов`язалась повернути, сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені договором, однак, умов договору ОСОБА_1 не виконала.

Станом на дату підготовки позовної заяви (включно) заборгованість відповідача загалом становить 38 780 грн. Дана сума складається з: 14 000 грн. заборгованості за тілом кредиту; 24 780 грн. заборгованості за процентам (по 13.03.2025 року включно).

На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «Іннова Фінанс» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в загальному розмірі 38 780 грн. та судові витрати сплачений судовий збір.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутності і ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала. Суду пояснила, що дійсно 17.09.2024 року вона отримала кредит на споживчі потреби. Мала намір повернути кредитні кошти та сплатити відсотки, однак, умов договору не виконала і борг не повернула через важкий матеріальний стан. Зауважила, що в даний час вона не працює, доходу не має, доглядає чоловіка, який є людиною з інвалідністю. Просила врахувати її матеріальне становище та розстрочити виконання судового рішення в частині стягнення боргу на 6 місяців.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір № про надання грошових коштів в позику в сумі 14 000 грн. на 360 днів, стандартна процентна ставка 1% в день, застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору, знижена процентна ставка 0, 75%, на споживчі (особисті) потреби, із сплатою процентів, який із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024 року складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник ознайомлений.

Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

17.09.2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Іннова Фінанс» ОСОБА_1 уклала та підписала одноразовим ідентифікатором 3833 договір № про надання грошових коштів у позику, згідно з яким отримала 14 000 грн., на 360 днів, із сплатою процентів.

Сторонами погоджено, що всі додатки до договору, а також Правила надання споживчих кредитів, затверджені 23.04.2024 року, складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник ознайомлений.

Між ТОВ «Іннова Фінанс» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім» 16.05.2023 року укладений договір про надання послуг з приймання та переказу платежів, погоджено порядок технічної взаємодії на проведення платежів.

Відповідачці на поточний рахунок згідно зазначених нею реквізитів платіжної картки ( НОМЕР_1 ) були перераховані грошові кошти 14 000 грн. (а.с. 15), що підтверджено повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішність операції.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором та надав ОСОБА_1 грошові кошти у позику.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила укладення договору, отримання кредитних коштів та погодилась із розміром заборгованості.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує у вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Отже, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 17.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 договору позики № та отримання позичальником грошових коштів в сумі 14 000 грн.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до наданого розрахунку про стан заборгованості за договором № від 17.09.2024 року, укладення якого відповідачка підтвердила, станом на дату підготовки позовної заяви (включно) заборгованість відповідача загалом становить 38 780 грн. Дана сума складається з: 14 000 грн. заборгованості за тілом кредиту; 24 780 грн. заборгованості за процентам (по 13.03.2025 року включно).

Станом на день розгляду справи заборгованість за договором позики відповідачкою не погашена, тому з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики № від 17.09.2024 рокув загальному розмірі 38 780 грн., що складається з тіла кредиту і процентів.

Згідно ст. 265 ч. 7 п. 1 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Частиною 1 ст. 267 ЦПК України передбачено: суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 4, ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає можливим визначити в резолютивній частині строк та порядок виконання рішення: шляхом розстрочення виконання рішення в частині стягнення боргу 38 780 грн. на 6 місяців, стягуючи з відповідача по 6 463, 33 грн. щомісячно.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив із застосуванням коефіцієнту 0,8 судовий збір згідно платіжної інструкції № 34 від 04.03.2025 року в сумі 2 422,40 грн., тому згідно ст. 141 ЦПК України дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 203, 204, 207, 526, 625, 629, 638, 1050, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 267ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики № від 17.09.2024 року в загальному розмірі 38 780 грн., а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення боргу на шість місяців, стягуючи із ОСОБА_1 борг в сумі 38 780 грн. рівними частинами по 6 463,33 грн. щомісяця.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

-позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІнноваФінанс», , м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9

-відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Повне судове рішення складене 06 червня 2025 року.

Суддя: