Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1298/24
Номер провадження2/711/75/25
РІШЕННЯ
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О. Г.
при секретарі: Шульга А.В.
представника позивача адвоката: Весеньов Є.В.
представника відповідача адвоката: Гнідунець А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -
Адвокат Весеньов Євген Володимирович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання договору довічного утримання.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою та одинокою особою.
В зв`язку з необхідністю стороннього догляду, 12.07.2023 року позивачка та ОСОБА_2 уклали договір довічного утримання, який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. за р. № 342.
Відповідно до умов цього цього договору, а саме п. 2.1. «Набувач» зобов`язаний у встановлені строки та в обсязі, передбаченому цим договором, здійснювати утримання (догляд) «№Відчужувача».
Догляд (опікування), що надається набувачем відчужувачу включає в себе: забезпечення відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; прибирання квартири щотижня; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо); надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо.
До обов`язків набувача також входить виконання додаткових доручень відчужувача, необхідних для забезпечення останнього належним доглядом.
Набувач зобов`язується безкоштовно забезпечувати відчужувача житлом у квартирі, яка йому передена за даним договором, довічно. Для проживання відчужувачу надається вся квартира, яка є предметом даного договору.
Набувач зобов`язаний у разі смерті відчужувача поховати його.
За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення, яке надається відчужувачу набувачем, складає 6000 грн. 00 коп. на місяць. Оцінка матеріального забезпечення підлягає індексації в порядку, визначеному Законом.
Вказує, що незважаючи на такі домовленості, після укладення договору довічного утримання відповідачка так і не приступила до його виконання в частині догляду (опікування) над позивачкою
Пунктом 6.1. Договору довічного утримання визначено, що цей договір Довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків.
Просить розірвати договір довічного утримання укладеного 12.07.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. за № 342, скасувати заборону на нерухоме майно та застосувати наслідки розірвання договору. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
07 березня 2024 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
07 червня 2024 року адвокат Пронін Євген Ігорович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , надав Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Договір довічного утримання від 20.07.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Ткаченко І.П., зареєстрований в реєстрі за № 342 було укладено за пропозицією позивача, оскільки, вона хотіла віддячити відповідачу, її сім`ї за багаторічну підтримку, як відповідач та її сім`я надавала протягом 10 років, тобто, ще до укладення Договору.
Наголошує, що відповідач сумлінно виконувала всі свої обов`язки за Договором, що підтверджується наступним:
-Листування позивача та відповідача, яке підтверджує те, що відповідач купувала позивачу милиці, забезпечувала позивача милицями, харчуванням, окрім цього, займалася придбанням одягу для позивача, займалася питанням ремонту побутових речей таких як люстра, а також відвідувала позивача у лікарні;
-Листування відповідача з хірургом КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги ОСОБА_3 щодо операції позивача «ендопротезування суглоба», зазначена переписка встановлює факт того, що саме відповідач займалася питанням залучення відповідних медичних фахівців для надання позивачу медичної допомоги.
Вказує, що зазначене листування датується за тиждень до укладення спірного Договору, а також вже після укладення Договору, що підтверджує його виконання відповідачем.
-Листування з реабілітологом Віктором , з якого вбачається, що відповідач сприяла отриманню позивачем послуг реабілітолога після операції, а отже, належним чином забезпечувала надання позивачу медичної допомоги.
Звертає увагу суду на те, що у листуванні відповідача з хірургом ОСОБА_3 та реабілітологом ОСОБА_4 щодо медичного обслуговування позивача вбачається, що відповідач називає позивача «мама».
Чеки за все, що придбавалось відповідачем передавалось позивачу та знаходиться в неї.
Тобто, на його думку, відповідач належним чином здійснювала догляд за позивачем та завжди виконувала усі доручення позивача, як то придбання харчування, ліків, забезпечення надання позивачу медичної допомоги, прибирання та усіх інших обов`язків за Договором.
Також, наголошує, шо після укладення між сторонами оскаржуваного договору, позивач почала ставитись до відповідача із явною неповагою та зухвалістю, дозволяючи собі словесне приниження відповідача.
Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
05 листопада 2024 року ухвалою суду клопотання адвоката Весеньова Є.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про призначення судоої почеркознавчої експертизи по справі залишено без задоволення.
15 листопада 2024 року адвокат Весеньов Євген Володимирович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» надав Відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не надала суду доказів на підтвердження виконання нею своїх зобов`язань за договором довічного утримання. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
21 листопада 2024 року адвокат Пронін Євген Ігорович, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» надав Заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач належним чином здійснювала догляд за позивачем та завжди виконувала всі доручення позивача, як то придбання харчування, ліків, забезпечення надання позивачу медичної допомоги, прибирання та усіх інших обов`язків за Договором.
17 січня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті
Адвокат Весеньов Євген Володимирович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Зазначив, що Договір довічного утримання був укладений 12 липня 2023 року, і з моменту його укладення відповідачем не було виконано жодного пункту договору. Відповідачкою не було надано медичної допомоги, не було прибирання, вона її не забезпечувала житлом, не сплачувала комунальні послуги. Доказів того, що Договір довічного утримання виконувався нлежним чином стороною відповідача не надано. Вважає, що права позивачки не повинні бути порушеними, а тому просить їх захистити шляхом розірвання Договору довічного утримання.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та повністю підтримала думку свого адвоката.
Зазначила, що заключаючи Договір довічного утримання, вона просто мала намір отримати належний догляд .На її думку, 12 років відповідачка спеціально йшла до своєї мети щоб завоювати її квартиру. Вона перенесла операцію, після якої потребує догляду. Коли вони укладала Договір довічного утримання, то нотаріус дуже ретельно пояснювала кожен пункт договору. Після укладення договору, все що вона отримала від відповідачки, це було лише 2 пачки морозива. Весь цей час за комунальні послуги вона сплачувала самостійно. Після укладення Договору, їїї з відповідачкою відносини стали дуже прохолодними.
Адвокат Гнідунець Анастасія Віталіївна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що відповідач належним чином приступила до виконання договору і належниим чином виконувала зобов`язання згідно договору. Вона не просто виконувала свої обов`язки, а ще й вкладала душу в свої дії. Вважає, що ними подано достатньо доказів того, що відповідачка належним чином виконувала свої зобов`язання. Позивач не довів жодним чином невиконання відповідачем своїх обов`язків.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що вона знайома з відповідачкою ОСОБА_6 , вона є її роботодавцем, вона працює з нею вже багато років і вони з нею знаходяться в дружніх відносинах. Ії відомо, що ОСОБА_2 купляла позивачці продукти, купляла їй все те, що ОСОБА_7 просила. ОСОБА_1 була у них на роботі. Їй відомо, що ОСОБА_2 допомогала по господарству позивачці, десь була присадибна ділянка і вони там щось сапали. Останній раз свідок бачила позивачку десь півтора року тому, це було в м. Черкаси. Про наявність Договору довічного утримання свідку стало відомо від ОСОБА_2 , вона їй розповіла після своєї операції на грудях, вона в той час ходила в бандажі. Умови договору свідку не відомо, але відомо, що відповідач їх виконує. ОСОБА_8 розповідала свідку, що вона записувала позивачку до лікарів, відвідували разом лікарів , після операції допомагала розходжуватись, знала коли вона іде і куди вона їде. Про факт сплати комунальних платежів свідку не відомо. На її думку, ОСОБА_2 виконувала свої обов`язки до того часу, як ОСОБА_1 вирішила звернутись з позовом до суду. У них довгий час все було добре, але в якісь момент ОСОБА_8 захворіла і саме в цей момент ОСОБА_1 хотіла щоб вона з нею поїхала на кладовище поприбирати.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала в салоні краси «Казанова», відповідачка є її клієнткою. З відповідачкою вони знайомі вже більше 20 років. Позивачку свідок знає більше 13 років. ОСОБА_1 дуже опікувалась ОСОБА_2 . Вони і одяг разом обирали, відповідачка називала ОСОБА_2 своє мамою, в них були дружні стосунки, за стрижки вони завжди розраховувались окремо, але чайові завжди залишала ОСОБА_10 . Відповідачку свідок останній раз бачила більше року тому. На її думку, в їхніх відносинах все було добре до моменту укладення Договору довічного утримання.
Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За правилом частини першої статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
В судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2023 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено Договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. за зареєстровано в реєстрі за № 343.
На підставі п. 1.1. Договору, «Відчужував» ОСОБА_1 передала у власність, а «Набувач» ОСОБА_2 прийняла у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.
Квартира складається з двох кімнат житловою площею 28,1 кв.м., загальна площа квартири 57,7 кв.м. Зазначена квартира розташована на другому поверсі десятиповерхового будинку.
Відповідно до п. 2.1. Договору, «Набувач» зобов`язаний у встановлені строки та в обсязі, передбаченому цим договором, здійснювати утримання (догляд) «Відчужувача».
Відповідно до п. 2.2. Договору, догляд (опікування), що надається Набувачем Відчужувачу, включає в себе: забезпечення Відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; прибирання квартири щотижня; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо); надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо.
До обов`язків набувача також входить виконання додаткових доручень Відчужувача, необхідних для забезпечення останнього належним доглядом.
Набувач зобов`язується безкоштовно забезпечувати Відчужувача житлом у квартирі, яка йому передана за даним договором, довічно. Для проживання Відчужувачу надається вся квартира, яка є предметом даного договору.
Набувач зобов`язаний у разі смерті Відчужувача поховати його.
За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення, яке надається Відчужувачу набувачем, складає 6000 грн. 00 коп. на місяць. Оцінка матеріального забезпечення підлягає індексації в порядку, визначеному Законом.
Відповідно до п. 5.2. Договору, на підтвердження виконання зобов`язань за цим договором «Набувач» має вести Журнал обліку з фіксацією в ньому конкретних видів наданої «Відчужувачу» допомоги та сум витрат на його утримання. Кожний запис у Журналі обліку має бути скріплений підписами як «Набувача», так і «Відчужувача». У разі відмови «Відчужувача» від підпису про це складається акт, який, крім «Набувача», має бути підписаний не менше ніж двома особами. В акті зазначається прізвище, імя та по-батькові осіб, що його склали, їх місце проживання, а також документи, що посвідчують їх особу (назва, серія, номер, ким та коли виданий).
Відповідно до п. 6.1. Договору, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу «Відчужувача» у разі невиконання або неналежного виконання своїх «Набувачем» обов`язків; на вимогу «Набувача».
Відповідно до п. 6.3. Договору, у разі розірвання договору у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням «Набувачем» обов`язків за договором, «Відчужувач» набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не виконує умови договору довічного утримання щодо ОСОБА_1 , не забезпечує харчуванням і доглядом, не надає грошові кошти та не сплачує грошове забезпечення в розмірі 6000 грн.00 коп., після оперативного втручання ОСОБА_1 за нею більше ніж 1,5 роки не здійснювалося належного догляду, що, на думку суду, є відмовою ОСОБА_2 виконувати свої зобов`язання.
Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Договір довідного утримання (догляду) є оплатним, оскільки набувач отримує у власність за цим договором певне майно, а відповідач - необхідне утримання у вигляді відповідних матеріальних благ і послуг.
Договір довічного утримання є однією із правових форм забезпечення непрацездатних за віком або за станом здоров`я фізичних осіб. Недієздатна особа, відчужуючи квартиру (домоволодіння), передусім має на меті отримання утримання, догляду і інших послуг, яких вона потребує внаслідок недієздатності.
Частиною 1 ст. 749 ЦК України передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
Підстави для розірвання договору довічного утримання (догляду) в судовому порядку визначені ст. 755 ЦК України. Так, на вимогу відчужувача договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
Положення ч. 1 ст755 ЦК України не містять визначення «неналежне виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання (догляду)», а тому, вирішуючи це питання, суд повинен ураховувати конкретні обставини справи, умови договору довічного утримання (догляду) та положення ст. 651 ЦК України, які визначають загальні підстави для зміни або розірвання договору.
У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення (частина перша статті 756 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц (провадження № 61-6725св18).
Порушення є істотним, якщо тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати у реальних збитках і (або) упущеної вигоди; її розмір, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору.
У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року в справі № 644/1566/19 (провадження № 61-5955св21) зазначено, що «відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач».
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд наголошує, що стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором довічного утримання.
Сторона відповідача в судовому засіданні наголошувала на тому, що відповідачка ОСОБА_2 здійснювала сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 та квитанції про оплату віддавала ОСОБА_1 .
Також, відсутні докази того, що відповідачкою виконувалися умови п. 2.2. Договору Довічного утримання від 20 липня 2023 року та ведення Журналу обліку з фіксацією в ньому конкретних видів наданої «Відчужувачу» допомоги та сум витрат на його утримання (п. 5.2. Договору).
Виходячи з того, що відповідачем не спростовані позовні вимоги та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності даних обставин, суд вважає, що наявні підстави для розірвання договору довічного утримання, укладеного між сторонами.
Крім того, як зазначили свідки, що саме після укладення Договору довічного утримання між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 стосунки погіршилися та належного догляду ОСОБА_2 за ОСОБА_1 не здійснювалося.
Тому, позовна вимога про розірвання Договору довічного утримання, укладеного 12 липня 2023 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. та зареєстрованого за № 342 підлягає задоволенню.
Також, в судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2023 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат» та у звязку з посвідченням договору довічного утримання (догляду) накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 до припинення чи розірвання договору. Дана заборона зареєстрована в реєстрі за № 343.
Також, як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав № 338876378 від 12.07.2023, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 накладено обтяження № 50966528 у вигляді заборони на нерухоме майно. Підставою внесення запису зазначено: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68416227 від 12.07.2023 13:39:35, приватний нотаріус Ткаченко Інна Павлівна, Черкаський міський нотаріальний округ, Черкаська область.
Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
А тому, суд приходить до висновку про необхідність припинення та знятття заборони відчуження, накладену 12 липня 2023 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П., а саме, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровану в реєстрі за № 342 .
Керуючись та на підставі ст. ст. 744, 749, 751, 755,756 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13,82, 89, 141, 259,263,264,265,268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задоволити.
Розірвати договір довічного утримання, укладеного 12 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. та зареєстрованого за № 342 .
Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, а саме:
Припинити та зняти заборону відчуження, накладену 12 липня 2023 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П., а саме, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровану в реєстрі за № 342 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2025 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб