Справа № 442/5565/24
Провадження № 2-ві/442/2/25
УХВАЛА

10 червня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Медведика Лева Орестовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

06.06.2025 до судді Хомика А.П. надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Медведика Лева Орестовича у цивільній справі №442/5565/24 за його позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування заяви зазначає, що у позовній заяві однією з позовних вимог є поділ нежитлового приміщення загальною площею 72,0 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Для підтвердження зазначених обставин, 22 липня 2024 року разом із позовною заявою було подано клопотання про витребування критично важливих доказів, без яких неможливо здійснити всебічне та об`єктивне з`ясування суті спору. Вказані у клопотанні документи є ключовими доказами, які прямо підтверджують джерело фінансування придбання майна та участь у погашенні кредиту після укладення шлюбу, що має істотне значення для вирішення питання щодо правового режиму цього майна. Відмова у витребуванні цих доказів фактично позбавляє його можливості довести свою правову позицію та реалізувати право на справедливий розгляд справи. Для нього було принципово важливим доведення обставини, на яку стосувалося зазначене клопотання, адже вона має ключове значення для обґрунтування його позовних вимог. На попередніх судових засіданнях суддею Медведик Л.О. це клопотання не розглядалося. Він не зміг бути присутнім на судовому засіданні 26 травня 2025 року, і лише 27 травня 2025 року йому стало відомо зі слів його представника адвоката Бардука М.В , що вказане клопотання було розглянуто саме 26 травня 2025 року, і суддя відмовив у його задоволенні. Підставою для відмови стало твердження суду про те, що вказане майно «не є об`єктом, набутим у період шлюбу». Зазначена правова оцінка, зроблена на цьому етапі провадження, без дослідження витребуваних доказів, є передчасною, ґрунтується на позиції однієї зі сторін відповідача, та фактично свідчить про формування судом попереднього висновку щодо предмета спору.

Таким чином, дії суду свідчать про те, що він фактично заздалегідь висловив свою позицію щодо предмета спору, не дочекавшись повного з`ясування обставин справи та не дослідивши докази, які мали вирішальне значення для встановлення юридичної природи спірного майна.

Такі дії судді Медведика Л.О., свідчать про упередженість та викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості й об`єктивності суду, що є підставою для відводу.

Розглянувши заяву про відвід, доходжу висновку про таке.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим згідно з положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву, матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, а у відповідності до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно, думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зазначене заявником у заяві про відвід фактично свідчить про незгоду учасника процесу з рішеннями судді (відмова у витребуванні доказів), що в розумінні вимог чинного процесуального законодавства України, не може бути покладене в основу рішення про задоволення заяви про відвід.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» наголошував, що суду потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Беручи до уваги вищенаведене, підстави для задоволення відводу відсутні.

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суд ,-

постановив:

У заяві ОСОБА_1 про відвід судді Медведика Лева Орестовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Хомик А.П.