Справа № 465/5337/24 Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В.
Провадження № 22-ц/811/131/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

за участю секретаря: Чижа Л.М.

з участю: представника ГУ ДПС у Сумській області

Бондаренко О.Ю.

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової службиу Сумській області, заінтересовані особи Акціонерне товариство «Кредобанк», ОСОБА_1 , про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИЛА:

Головне управління Державної податкової служби у Сумській області (далі ГУ ДПС у Сумській області) звернулось до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю.

Заява мотивована тим, що ГУ ДПС у Сумській області отримало інформацію від Національного банку України про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 строків розрахунків по зовнішньоекономічному контракту № 5 від 15.10.2019 за період діяльності з 15.10.2019 по 28.12.2022; по зовнішньоекономічному контракту №1 від 09.10.2020 за період діяльності з 09.10.2020 по 28.12.2022; по зовнішньоекономічному контракту № 3 від 13.07.2021 за період з 13.07.2021 по 28.12.2022.

У зв`язку з цим, згідно з пп. 20.1.4, п. 20.1. ст. 20, пп. 78.1.1 п.78.1, ст. 78, ст.82, п. 522, пп.69.2, т. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України видано наказ ГУ ДПС у Сумській області від 22.12.2022 № 1284-кп «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та направлення на проведення перевірки від 22.12.2022 № 1956/18-28-24-04.

З метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки та пред`явлення наказу ГУ ДПС у Сумській області від 22.12.2022 № 1284-кп, направлення на проведення перевірки від 22.12.2022 №1956/18-28- 24-04, 27.12.2022 здійснено виїзд за податковою адресою платника податків - АДРЕСА_1 (основне місце обліку) та за адресою складського приміщення: АДРЕСА_2 (місце здійснення діяльності). 3a даними адресами встановлено факт відсутності ОСОБА_1 , про що складено акт «Про неможливість проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 )» від 27.12.2022 №423/18-28- 24-04/.

Враховуючи вищезазначене, документальна позапланова виїзна перевірка, призначена наказом ГУ ДПС у Сумській області від 22.12.2022 № 1284-кп «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » не розпочата.

ГУ ДПС у Сумській області направило запит на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 про надання первинних документів від 15.09.2022 №967/12/18-28-24-04-05. Проте, ФОП ОСОБА_1 листом від 11.10.2022 № 11/2022 повідомлено ГУ ДПС у Сумській області про те, що він перебуває за межами України.

Покликається на те, що ГУ ДПС У Сумській області фактично позбавлено можливості провести документальну планову виїзну перевірку, у зв`язку з відсутністю відповідних первинних документів.

З огляду на вказане, просило зобов`язати АТ «Кредобанк» розкрити та надати ГУ ДПС у Сумській області інформацію, що містить банківську таємницю відносно ОСОБА_1 шляхом надання роздруківки про рух грошових коштів (список операцій) в розрізі контрагентів за період з 15.10.2019 по 28.12.2022, по банківським рахункам НОМЕР_2 (980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), НОМЕР_3 (980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), НОМЕР_4 (980-УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), НОМЕР_5 (польський злотий), відкритих в АТ «Кредобанк».

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19.11.2024 у задоволенні заяви ГУ ДПС у Сумській області відмовлено.

Рішення суду оскаржило ГУ ДПС у Сумській області.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що документальна позапланова виїзна перевірка, призначена наказом ГУ ДПС у Сумській області від 22.12.2022 №1284-кп «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » не була розпочата. Згідно інформаційних баз даних ГУ ДПС у Сумській області, ФОП ОСОБА_1 для проведення розрахунків використовував банківські рахунки відкриті в АТ «Кредобанк». Отже, ГУ ДПС у Сумській області фактично позбавлено можливості провести документальну позапланову виїзну перевірку, у зв`язку з відсутністю відповідних первинних документів.

Вказує, що призначення перевірки ФОП ОСОБА_1 відбулося на підставі п.п.78.1.1. п. 78.1. ст. 78 ПК України, а саме отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового законодавства, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Так, необхідність розкриття банківської інформації для проведення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 виникла для отримання інформації про рух грошових коштів (список операцій) в розрізі контрагентів за період з 15.01.2019 по 28.12.2022 по банківським рахункам відкритих в АТ «Кредобанк», оскільки у ГУ ДПС у Сумської області без зазначеної інформації провести перевірку ФОП ОСОБА_1 не виявиться можливим, враховуючи, що первинні документи на запит ГУ ДПС у Сумської області ФОП ОСОБА_1 надані не були, а тому твердження суду першої інстанції, про те, що контролюючий орган не довів існування обставин, за яких перевірка є неможливою або є інша об`єктивна потреба у розкритті інформації, яка містить банківську таємницю, є безпідставним.

Разом із тим, при винесенні оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції, не враховано те, що ГУ ДПС у Сумській області вживалися заходи, які передбачені Податковим кодексом України, для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки, а саме: здійснено вихід за податковою адресою платника податків та за адресою здійснення діяльності, про що складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків, направлено запит платнику податків про надання документів та інформації, що пов`язані з предметом перевірки.

Просить рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву у повному обсязі.

Від ОСОБА_1 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд зошити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ГУ ДПС у Сумській області Бондаренко О.Ю. підтримала апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній. Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у Сумській області звернулося до ФОП ОСОБА_1 із листом № 967/12/18-28-24-04-05 від 15.09.2022, відповідно до якого просило надати пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних документів) з питання дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 13.07.2021 за період з 13.07.2021 по теперішній час.

У відповідь на лист № 967/12/18-28-24-04-05 від 15.09.2022 ФОП ОСОБА_1 повідомив, що перебуває за межами України у відрядженні (лист № 11/10/22 від 11.10.2022).

На підставі наказу ГУ ДПС у Сумській області № 1284-кп від 22.12.2022 вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з 27.12.2022 тривалістю 2 робочі дні. Направленням на перевірку від 22.12.2022 № 1956/18-28-24-04 визначено посадову особу, що повинна здійснити перевірку.

27.12.2022 фахівці ГУ ДПС у Сумській області здійснили вихід за податковою адресою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) та за адресою складського приміщення ( АДРЕСА_2 ), проте за вказаними адресами встановлено факт відстунсоті ОСОБА_1

27.12.2022 ГУ ДПС у Сумській області складено Акт № 423/18-28-24-04/ НОМЕР_1 про неможливість проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Згідно з даними інформаційних баз ГУ ПДС у Сумській області ОСОБА_1 для проведення розрахункових операцій використовував банківський рахунок в АТ «Кредобанк».

Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Згідно зі статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України.

Пунктом 2 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

Відповідно до підпункту 20.1.5 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, а на підставі рішення суду інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких проведення перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У пункті 73.3 статті 73 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Відповідно до статті 348 ЦПК України в заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Згідно з частиною другою статті 350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Отже, у разі якщо підставою звернення до суду, зокрема органу державної податкової служби, із заявою про розкриття банківської таємниці є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів того, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, об`єктивно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтованого виходив з того, заявник як контролюючий орган не довів існування обставин, за яких перевірка є неможливою або існує інша об`єктивна потреба у розкритті інформації, яка містить банківську таємницю, щодо платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Суд встановив, що із доданих до заяви матеріалів вбачається, що заявником лише одного разу здійснювалося повідомлення ФОП ОСОБА_1 про необхідність надання відповідних документів для проведення перевірки та особистих пояснень. Разом із тим, заявником отримано відповідь про перебування ОСОБА_1 за межами України, що не позбавляло можливості податковий орган повторно звернутися до ОСОБА_1 із необхідністю надання відповідних документів та інформації для перевірки.

До матеріалів справи не додано доказів направлення засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації ОСОБА_1 повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки.

Зміст акта № 423/18-28-24-04/ НОМЕР_1 про неможливість проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 свідчить лише про разовий вихід ГУ ДПС у Сумській області за податковою адресою платника податків.

Крім цього суд правильно звернув увагу, що заявником не надано суду жодних доказів, які свідчили б про вжиття заходів щодо повідомлення ФОП ОСОБА_1 про необхідність надати контролюючому органу відповідних доказів, пояснень з моменту видачі наказу про проведення перевірки до моменту звернення до суду із цією заявою.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргуГоловного управління Державної податкової службиу Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 10.06.2025

Головуючий

Судді