Справа № 487/2259/25
Провадження № 2/487/1733/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючої судді Скоринчук К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених сум пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У квітня 2025 року позивач, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, через свого представника Елоян А.Р. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії за період з 01.02.2017 до 31.08.2017 у розмірі 5 389,00 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 15.01.2006 та з цього часу отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Представник вказав, що згідно з наданою відповідачем довідкою від 23.09.2016 № 653, останній навчався на І курсі Санкт-Петербурзького Державного Університету, термін навчання зазначений з 02.09.2016 до 31.08.2020.

З довідки № 808 від 14.02.2020 вбачається, що ОСОБА_1 був відрахований із вказаного навчального закладу з 13.01.2017 за академічну неуспішність.

У позові представник зазначив, що відповідачу було виплачено пенсію за період з 01.02.2017 до 31.08.2017 у розмірі 9 689,00 грн. Розмір пенсії відповідача з 01.05.2017 до 31.08.2017 становив 1 412,00 грн.

Відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про відрахування з навчального закладу, внаслідок чого Головним управлінням надміру виплачено відповідачу пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.02.2017 до 31.08.2017 у розмірі 9 689,00 грн.

Позивач також повідомив, що відповідачем було у добровільному порядку повернено частину коштів у сумі 4 300,00 грн. Однак, залишок надміру виплачених коштів у розмірі 5 389,00 грн відповідачем повернуто не було.

Листом від 17.02.2025 відповідача було повідомлено про необхідність повернення залишку неправомірно отриманих коштів проте, відповідачем такі кошти сплачені не були.

У зв`язку з неможливістю врегулювання даного спору у позасудовому порядку, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.

Копію ухвали надіслано сторонам.

За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 15.01.2006 отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 1058, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією про призначення пенсії (а.с.21-24).

Розмір пенсії відповідача з 01.05.2017 по 31.08.2017 становив 1 412,00 грн.

Як вбачається з наданої позивачем копії довідки Санкт-Петербурзького державного університету № 653 від 23.09.2016, відповідач ОСОБА_2 , 1996 року народження, був студентом І курсу СПбГУ по основній освіченій програмі бакалавріата по направленню 40.03.01 «Юриспруденція» по очній формі на договірній (платній) основі навчання.

З наданої копії довідки про навчання або про період навчання за реєстраційним номером 808 від 14.02.2020 вбачається, що ОСОБА_2 , 1996 року народження, відрахований з навчального закладу на підставі наказу про відрахування № 271/3 від 13.01.2017 (а.с. 19-20).

За період з 01.02.2017 до 01.08.2017 відповідачу ОСОБА_1 була здійснена переплата пенсії у загальному розмірі 9 689,00 грн, що підтверджується наданою суду довідкою ПФУ про переплату по п/с № 78. З названої довідки також вбачається, що відповідачем було добровільно сплачено 4 300,00 грн на погашення боргу з переплати, залишок боргу становить 5 389,000 грн (а.с. 17).

Судом також встановлено, що 17.02.2025 позивачем на поштову адресу відповідача було направлено повідомлення про залишок неповернутої переплати у розмірі 5 389,00 грн проте, заходів щодо здійснення повернення отриманої переплати пенсії відповідачем ОСОБА_3 здійснено не було (а.с. 25).

Ухвалюючи рішення у даній справи, суд враховує таке.

Відповідно до положень ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», припинення виплати пенсії здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили припинення виплати пенсії.

Відповідно до п. 2.3 п.п. 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються також довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені у пункті другому частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», навчаються за денною формою навчання

Згідно з ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст.50 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Враховуючи, що пенсія була виплачена відповідачу внаслідок неповідомлення останнім позивача (недобросовісна поведінка відповідача) про відрахування його з навчального закладу, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача надмірно виплачених коштів в розмірі 5 389,00 грн.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн, а тому він підлягає до стягнення з відповідача.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених сум пенсії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надміру виплачену пенсію за період з 01.02.2017 до 31.08.2017 у розмірі 5 389,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , адреса: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя К.М. Скоринчук