ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2716/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Боярської Є.О., за участю представника відповідача ОСОБА_5., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва, звернувся представник МТСБУ з позовом до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що 29.12.2020 року за адресою: м. Київ, вул. Нектарна, буд. 12, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Audi», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.03.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На час скоєння вищевказаного ДТП транспортний засіб «Audi», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У зв`язку з настанням вищевказаної події, представник потерпілого ОСОБА_3 , з метою отримання відшкодування звернуся до МТСБУ із відповідною заявою про виплату відшкодування. Для встановлення розміру відшкодування у справі № 73317, МТСБУ надало доручення суб`єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , яким була визначена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням зносу у розмірі 62655,62 грн. При цьому витрати позивача на встановлення розміру відшкодування склали 3188,72 грн., з яких послуги аварійного комісара ФОП ОСОБА_4 , у сумі 1550,00 грн., а також витрати ТОВ Аудатекс Україна у розмірі 1638,72 грн. 07.04.2021 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілого у розмірі 62655,62 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати за завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 62655,62 грн., та витрати на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 3188,72 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що відповідачем було сплачено позивачу більшу частину грошових коштів. Крім того просив застосувати строк позовної давності, зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем 07.04.2021 року було сплачено регламентну виплату у розмірі 62655,62 грн., тому саме з 07.04.2021 року почався перебіг строку позовної давності, разом з цим з позовом позивач звернувся 27.05.2024 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.03.2021 року ОСОБА_1 , було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, 29.12.2020 року за адресою: м. Київ,вул. Нектарна, буд. 12, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi», номерний знак НОМЕР_2 , не був уважним, не слідив за дорожньою обстановкою та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у кабінеті лікаря нарколога, проба позитивна 1,23 проміле.

30.12.2020 року ОСОБА_3 , звернувся до МТСБУ з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП.

Відповідно до полісу №АО/2449780 від 25.03.2020 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ».

Згідно з звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , від 01.02.2021 року, матеріальний збиток завданого власнику колісного транспортного засобу «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 92944,12 грн.

Наказом начальника Департаменту внутрішнього страхування МТСБУ від 26.10.2020 року було наказано департаменту фінансів сплатити на рахунок ОСОБА_3 , грошові кошти у розмірі 62655,62 грн., за шкоду заподіяну в результаті ДТП.

Відповідно до платіжної інструкції № 1029058 від 07.04.2021 року, МТСБУ було сплачено на рахунок ОСОБА_3 , грошові кошти у розмірі 62655,62 грн.

Згідно з платіжною інструкцією № 889620 від 23.02.2021 року, МТСБУ було сплачено на рахунок ОСОБА_4 , грошові кошти у розмірі 1550,00 грн., за послуги аваркома по справі №73317.

Відповідно до платіжної інструкції № 942067 від 16.03.2021 року, МТСБУ було сплачено на рахунок ТОВ «Аудатекс Україна», грошові кошти у розмірі 1638,72 грн.

Згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 03.09.2021 року ОСОБА_1 , було сплачено на користь МТСБУ грошові кошти у розмірі 55850,00 грн., у якості часткової сплати по справі № 73317.

У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

У відповідності до ст.20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

За змістом підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, оцінюючи надані докази та вищенаведені законодавчі норми, беручи до уваги, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.03.2021 року було визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, цивільна правова відповідальність останнього не була застрахована, МТСБУ було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу грошові кошти у сумі 62655,62 грн., у якості страхового відшкодування, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог позивача. Разом з цим беручи до уваги часткову сплату відповідачем грошових коштів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 6805,62 грн., та витрати пов`язанні з оцінкою шкоди у розмірі 3188,72 грн., а тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 9994,34 грн. *100% : 65844,34 грн. ціна позову = 15,18 %), тобто 15,18% від ціни позову (15,18% *3028,00 грн. : 100%), що складає 459,65 грн.

Щодо заяви представника відповідачів про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне .

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

У ч. 1 ст. 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09,§ 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).

Разом з тим, 02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), відповідно до якого розділ "Прикінцеві положення" ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12.03.2020 року до 31.07.2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року. З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2021 р. на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021 року.

З 02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. ст.ст. 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім того згідно пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Станом на день звернення позивача з даним позовом, та станом на час вирішення справи судом по суті, введений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнний стан є діючим, у зв`язку з чим перебіг позовної давності у вказаний період зупинений, у зв`язку з чим заява відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності є безпідставною та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 993, 1166, 1187, 1191,1194 ЦК України, ст.ст. 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, , суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 6805,62 грн., витрати пов`язанні з оцінкою шкоди у розмірі 3188,72 грн., та судовий збір у розмірі 459,65 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 19.05.2025 року.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , адреса: м. Київ, бул. Русанівський, буд. 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1

Суддя С.В.Кулик