Справа № 495/3906/25
№ провадження 2-з/495/23/2025
УХВАЛА

про часткове задоволення заяви

"05" червня 2025 р. м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомова О.Ю., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до СК «Батьківщина» про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до СК «Батьківщина» про стягнення боргу за договором позики, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за Договором позики від 22 грудня 2020 року в сумі 342 200 доларів США, судові витрати.

03.06.2025 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать СК «Батьківщина» (, адреса: 67731, Україна, Одеський район, Одеська область, село Удобне, вулиця

Кочубинського, будинок, 75), які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах (у тому числі, але не виключно), відомих Позивачеві:

Рахунки № № НОМЕР_1 (євро), НОМЕР_2 (українська гривня) відкриті в Акціонерному

товаристві комерційний банк "ПриватБанк", МФО (Код ID NBU) НОМЕР_3 ;

рахунки № НОМЕР_4 (українська гривня) НОМЕР_5 (українська гривня), НОМЕР_6

(українська гривня) відкриті в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО (Код ID NBU) 300614

- рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ "БАНК АЛЬЯНС", МФО

(Koд ID NBU) 300119;

рахунок № НОМЕР_8 , (українська гривня) відкритий в Казначейство України, МФО 899998;

рахунки № № НОМЕР_9 (українська гривня), 2129 відкриті в Філії

ЮЖНЕ ГРУ АТ КБ "ПриватБанк" м. Одеса, МФО (Код ID NBU) 328704;)

у межах суми позову 342 200 (триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10 735 505,00 грн; накласти арешт на грошові кошти, що належать СК «Батьківщина» (, адреса: 67731, Україна, Одеський район, Одеська область, село Удобне, вулиця

Кочубинського, будинок, 75), які знаходяться (перебувають) в касі або інших сховищах СК «Батьківщина», що обліковуються касовою книгою Кооперативу та які будуть надходити в подальшому у межах суми позову 342 200 (триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10735505,00 грн; накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить СК «Батьківщина» (, адреса: 67731, Україна, Одеський район, Одеська

обл., село Удобне, вулиця Кочубинського, будинок, 75), у межах суми позову 342 200

(триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10 735 505,00 грн; накласти арешт на врожай сільськогосподарських культур 2025 року, що належить СК «Батьківщина» (, адреса: 67731, Україна, Одеський район, Одеська область, село Удобне, вулиця Кочубинського, будинок, 75) та вирощується на земельних ділянках, які перебувають у користуванні та у власності СК «Батьківщина» у межах суми позову 342 200 (триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10 735 505,00 грн, без заборони збирати та доглядати

такий врожай.

Свою заяву обґрунтовує тим, що предметом позову є стягнення грошових коштів, заявлена вимога до стягнення є реальною, об`єктивною та значною грошовою сумою, а отже вимагає забезпечення можливості її стягнення в подальшому у випадку задоволення позову.

Суд розглядає заяву без повідомлення учасників справи, що відповідає положенню ч.1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як роз`яснив ВСУ у своїй Постанові від 14.06.2021 року у справі № 308/8567/20, провадження № 61-3480сво21, вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно з пред`явленням позову виключно після відкриття провадження у справі призведе до порушення процесуального строку розгляду такої заяви передбаченого частиною першою статті 153 ЦПК України, а крім того зволікання із вирішенням заяви про забезпечення позову може призвести до настання наслідків, запобігти яким і покликані заходи забезпечення позову.

Також вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно із пред`явленням позову, лише після відкриття провадження у справі, ставить осіб, які подали заяву у такий спосіб, в нерівне становище із особами, які подали заяви про забезпечення позову до подання позову або після відкриття провадження у справі, чиї заяви будуть розглянуті в строки передбачені частиною першою статті 153 ЦПК України.

Тому заяви про забезпечення позову подані одночасно із поданням позовної заяви, у разі відповідності їх змісту та форми вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України, та підсудності таких заяв суду, до якого вони подані згідно вимог частини першої статті 152 ЦПК України, мають бути розглянуті по суті у строк, передбачений частиною першою статті 153 ЦПК України.

За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові від 07 серпня 2020 року в справі № 520/9674/19 (провадження № 61-4032св20) Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду про те, що вирішення по суті заяви про забезпечення позову, поданої одночасно із позовною заявою, можливо лише після відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПУ України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вказав у своїй постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 524/188/18 (провадження № 61-38051св18) Верховний Суд України, обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб.

При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 липня 2022 року в справі № 910/8482/18 (910/4866/21) вказано, що:

«під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів; при цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору; подібні правові позиції викладено у постановах Верховного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 916/10/18, від 13 жовтня 2020 року у справі №917/273/20, від 16 лютого 2021 року у справі №910/16866/20, від 09 червня 2021 року у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20); при цьому такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача СК «Батьківщина» про стягнення боргу за договором позики в сумі 342 200 доларів США, що еквівалентно 10 735 505, 00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника позивача щодо накладення арешту на грошові кошти, що належать СК «Батьківщина», які знаходяться на рахунках: Рахунки №№ НОМЕР_1 (євро), НОМЕР_2 (українська гривня) відкриті в Акціонерному

товаристві комерційний банк "ПриватБанк", МФО (Код ID NBU) НОМЕР_3 ; рахунки № НОМЕР_4 (українська гривня); № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6

(українська гривня) відкриті в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО (Код ID NBU) 300614; рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ "БАНК АЛЬЯНС", МФО

(Koд ID NBU) 300119; рахунок № НОМЕР_8 , (українська гривня) відкритий в Казначейство України, МФО 899998; рахунки № № НОМЕР_9 (українська гривня), 2129 відкриті в Філії ЮЖНЕ ГРУ АТ КБ "ПриватБанк" м. Одеса, МФО (Код ID NBU) 328704;) у межах суми позову 342 200 (триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10 735 505,00 грн

Необхідність застосування зазначеного заходу забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, адже ціна позову яка складає предмет позову у цій справі, є надто високою, що створює очевидну загрозу порушення законних прав та інтересів позивача в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Щодо вимог про накладання арешту на грошові кошти, що належать СК «Батьківщина» (, адреса: 67731, Україна, Одеський район, Одеська область, село Удобне, вулиця Кочубинського, будинок, 75), які знаходяться (перебувають) в касі або інших сховищах СК «Батьківщина», що обліковуються касовою книгою Кооперативу та які будуть надходити в подальшому у межах суми позову 342 200 (триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10735505,00 грн; накладання арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить СК «Батьківщина» (, адреса: 67731, Україна, Одеський район, Одеська область, село Удобне, вулиця Кочубинського, будинок, 75), у межах суми позову 342 200

(триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10 735 505,00 грн; накладання арешту на врожай сільськогосподарських культур 2025 року, що належить СК «Батьківщина» (, адреса: 67731, Україна, Одеський район, Одеська область, село Удобне, вулиця Кочубинського, будинок, 75) та вирощується на земельних ділянках, які перебувають у користуванні та у власності СК «Батьківщина» у межах суми позову 342 200 (триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10 735 505,00 грн, без заборони збирати та доглядати

такий врожай, суд приходить до наступного.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/ іншим особам здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №910/12404/21).

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності конкретизації заходів забезпечення позову в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Звертаючись до суду із вимогою про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу СК «Батьківщина», на грошові кошти, що належать СК «Батьківщина», заявником не конкретизовано майно, на яке можливо накласти арешт у встановленому законом порядку, та його вартості.

Суд вважає, що вимога про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та на всі грошові кошти, на врожай сільськогосподарських культур 2025 року, що належить СК «Батьківщина» не забезпечить збалансованості інтересів сторін, вказаний захід забезпечення позову є надмірним, може призвести до незворотних негативних наслідків для відповідача та може спричинити шкоду третім особам, які не є сторонами по справі.

Крім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Разом з тим, заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, всі грошові кошти та арешт на врожай сільськогосподарських культур 2025 року, відповідача обґрунтована лише припущеннями щодо можливих дій останнього без зазначення обставин, які б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення його позовних вимог про стягнення боргу.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що представником позивача не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, що обраний позивачем вид забезпечення позову буде співмірним із заявленим позовом; враховуючи, що заявником не наведено належного обґрунтування твердження, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання можливого майбутнього рішення суду про задоволення позову, будь-яких відповідних доказів не надано, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, врожай сільськогосподарських культур 2025 року, відповідача.

Посилання позивача на той факт, що відповідач може відчужити нерухомість не підкріплено жодними належними та об`єктивними доказами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За умовами ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Таким чином, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши заяву про забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає за необхідне її задовольнити частково, в частині накладення арешту на грошові кошти, що належать СК «Батьківщина», у межах суми позову 342 200 (триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10 735 505,00 грн, які знаходяться на рахунках: Рахунки №№ НОМЕР_1 (євро), НОМЕР_2 (українська гривня) відкриті в Акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк", МФО (Код ID NBU) НОМЕР_3 ; рахунки № НОМЕР_4 (українська гривня); № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня) відкриті в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО (Код ID NBU) НОМЕР_10 ; рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ "БАНК АЛЬЯНС", МФО (Koд ID NBU) 300119; рахунок № НОМЕР_8 , (українська гривня) відкритий в Казначейство України, МФО 899998; рахунки № № НОМЕР_9 (українська гривня), 2129 відкриті в Філії ЮЖНЕ ГРУ АТ КБ "ПриватБанк" м. Одеса, МФО (Код ID NBU) 328704;)

до набрання рішенням суду законної сили.

В іншій частині заяви відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до СК «Батьківщина» про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать СК «Батьківщина», у межах суми позову 342 200 (триста сорок дві тисячі двісті) доларів США, що еквівалентно 10 735 505,00 грн, які знаходяться на рахунках: №№ НОМЕР_1 (євро), НОМЕР_2 (українська гривня), відкриті в Акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк", МФО (Код ID NBU) НОМЕР_3 ; рахунки № № НОМЕР_4 (українська гривня); № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), відкриті в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", МФО (Код ID NBU) 300614; рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ "БАНК АЛЬЯНС", МФО

(Koд ID NBU) 300119; рахунок № НОМЕР_8 , (українська гривня) відкритий в Казначейство України, МФО 899998; рахунки № № НОМЕР_9 (українська гривня), № НОМЕР_11 відкриті в Філії ЮЖНЕ ГРУ АТ КБ "ПриватБанк" м. Одеса, МФО (Код ID NBU) 328704;) до набрання рішенням суду законної сили.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений 05 червня 2025 року.

СУДДЯ: