Справа № 490/2386/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Шведюк Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування Миколаївської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування Миколаївської міської ради, у якій позивач просив ухвалити рішення яким: встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , разом із спадкодавицею, ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.03.2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Одночасно з цим витребувано у Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи заведеної після смерті: 1) ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 15.11.2024 року витребувано у Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи №1101/2007 заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 04.02.2025 року, внесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 02.04.2025 року витребуванон з Державного нотаріального архіву Миколаївської області копію спадкової справи належним чином завірену копію спадкової справи №1101/2007 заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. ОСОБА_4 , яка представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Представник Миколаївської міської ради також подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали цивільної справи № 490/1848/22 судом встановлено таке.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_5 , її батьками зазначено: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_7 28.08.1971 року та змінила дівоче прізвище на « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками зазначено: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_2 .

З паспорту серії, НОМЕР_2 , слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 16.05.1995 року.

У свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_3 від 20.06.2002 року зазначено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (1/4), та членам його родини: ОСОБА_3 (1/4), ОСОБА_9 (1/4), ОСОБА_10 (1/4).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В акті про фактичне місце проживання зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з березня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (день смерті) фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього в акті зазначено, що ОСОБА_2 з березня 2001 року переїхала жити до своєї матері ОСОБА_3 , так як остання тяжко хворіла і потребувала постійного догляду. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після поховання матері ОСОБА_2 продовжувала жити в квартирі АДРЕСА_2 , так як захворіла і за нею доглядав її син ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла.

13.02.2024 року приватним нотаріусом миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Фоменко С.П. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, у тому чисті на частку квартири АДРЕСА_2 з огляду на те, що ОСОБА_2 (донька померлою ОСОБА_3 ) мати ОСОБА_1 не звернулася до нотаріуса протягом 6 місяців з дня смерті матері із заявою про прийняття спадщини, данні що вона фактично вступила в управління або володінням спадковим майном - відсутні.

З спадкової справи №1101/2007, яку заведено після смерті ОСОБА_2 , вбачається що 02.10.2008 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його матері, яка складається з квартири АДРЕСА_3 та грошових коштів. Які перебували на рахунках в банківських установах.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомили суду, що за адресою: АДРЕСА_1 проживала однією сім`єю ОСОБА_3 її донька ОСОБА_2 та онук ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_3 хворіла з нею проживала та доглядала її донька ОСОБА_2 . Після смерті матері ОСОБА_13 мала намір звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини однак сама хворіла на рак та не мала на це сил, потім від хвороби померла і вона. Коли хворіла ОСОБА_13 за нею доглядав її син ОСОБА_14 .

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про встановлення факту, прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає таке.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга стаття 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак спірні правовідносини, що пов`язані з питаннями відкриття та прийняття спадщини після смерті такої особи на той час були врегульовані нормами ЦК УРСР у редакції 1963 року.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР у редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом статті 548 ЦК УРСР у редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР у редакції 1963 року визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

За змістом статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

З урахуванням змісту статті 76 ЦПК України прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном може підтверджуватися будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надавши їм належну правову оцінку в їх сукупності, враховуючи показання свідків, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог щодовстановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавицею - ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини, то суд зазначає таке.

Частиною першою та другою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З оглядку на викладене, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 29.06.2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 (день смерті ОСОБА_2 ) та вели спільне господарство.

З огляду на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право власності на спадщину у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судовий збір сплачується під час подачі позову до суду.

Керуючись статтями 264-268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 після смерті її матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_1 , разом із спадкодавицею, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох