Справа № 346/4694/24
Провадження № 2/346/270/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю секретаря - Дутчак Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватної фірми "Відродження", треті особи: Відділ державної реєстрації управління "Центр надання адміністративних послуг", приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Григорець Марія Василівна про визнання майнового права засновника/власника в порядку спадкування, -

У С Т А Н О В И В:

29 серпня 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . За життя чоловік заснував та очолив приватну фірму «Відродження». Після його смерті позивачка, будучи спадкоємцем першої черги за законом та проживаючи разом зі спадкодавцем, прийняла спадщину та в жовтні 2022 року звернулася за її оформленням до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорець М.В. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на приватну фірму «Відродження» в зв`язку з тим, що не було сформовано статутний капітал. Позивач зазначає, що вказана фірма була заснована на підставі рішення від 27.03.2000р. та зареєстрована відповідно до розпорядження Коломийської райдержадміністрації №173 від 18.04.2000р. Власником (засновником) був ОСОБА_3 . Відповідно до даних ЄДРПОУ, адреса місцезнаходження ПП «Відродження» с. Корнич, вул Сагайдачного, 1, Коломийського району, Івано-Франківської області. Розмір статутного фонду фірми 0 гривень. Підприємство не перебуває в стані припинення, ліквідації чи реорганізації. Будь-які докази того, що фірма здійснює діяльність надати неможливо, оскільки єдиний засновник та директор фірми помер. За вказаних обставин та посилаючись на те, що смерть засновника не припиняє діяльність приватного підприємства, ОСОБА_1 просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 майнове право засновника/власника ПФ «Відродження» ().

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б. від 30.08.2024р. у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11.11.2024р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13.12.2024р. витребувано від приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорець Марії Василівни копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інформацію про звернення осіб із заявами про прийняття спадщини.

Згідно розпорядження керівника апарату Коломийського міськрайонного суду від 11.04.2025р. № 01-11/98/2025 вбачається, що оскільки суддя Беркещук Б.Б. тривалий час перебуває на лікарняному Протоколом № 3 від 20.03.2025р. зборами суддів Коломийського міськрайонного суду прийнято рішення щодо здійснення з 14 квітня 2025р. повторного автоматизованого розподілу справ цивільного та адміністративного судочинства, які перебувають у її провадженні.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025р. головуючим суддею для розгляду даної справи було визначено суддю Третьякову І.В.

Ухвалою судді Третьякової І.В. від 24.04.2025р. справу за позовом ОСОБА_1 було прийнято до свого провадження з призначенням судового засідання.

В судове засідання сторони та треті особи не з`явилися.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Начальник Управління "Центр надання адміністративних послуг" Коломийської міської ради також подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть реєстраційний № НОМЕР_1 , підписаного у якості державного реєстратора Управління охорони здоров`я штату Юта Ліндою С.Вінінгер, апостильованого відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961р., переклад якого з англійської мови на українську виконаний перекладачем ОСОБА_4 , справність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Івановим В.О., слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Норт-Солт-Лейк, округ Девіс, штат Юта США помер ОСОБА_3 . Причина смерті артеріальна гіпертензія.

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 підтверджується, що 25.05.1975 р. був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , актовий запис №9. Прізвище дружини змінено на « ОСОБА_6 ».

22 січня 2022 року ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу Коломийського районного нотаріального округу Григорець М.В. заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який на час смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

24.01.2022р. ОСОБА_7 подав приватному нотаріусу заяву, якою від прийняття спадщини після смерті померлого батька ОСОБА_3 відмовився на користь дружини померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.02.1976 р., ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_3 купив жилий будинок, що знаходиться в с. Нижній Ввербіж, Коломийського району, який належить продавцю на підставі запису в погосподарській книзі Нижньовербізької сільської ради. Продаж вчинено за 4500,00 карбованців.

Також на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,0310 га., розташована на землях Матеївецької сільської ради.

08.09.2022р. ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу заяву, в якій просила видати свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер: :01:001:0035, що розташована на території Матеївецької сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області, а також приватну фірму «Відродження» ().

08 вересня 2022 року ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_3 , а саме: на житловий будинок загальною площею 108,0 кв.м., житловою площею 74,7 кв.м. з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,0310 га., що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, Матеївецька сільська рада, кадастровий номер: :01:001:0035.

При цьому, постановою від 19.10.2022р. приватний нотаріус Григорець М.В. відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на приватну фірму «Відродження» () після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною відмови нотаріус вказав, що спадкодавцем та засновником ПФ «Відродження» не був сформований статутний фонд фірми.

Отже, судом було встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 єдиною спадкоємицею його майна, яка прийняла спадщину є його дружина ОСОБА_1 . Інший спадкоємець першої черги син померлого ОСОБА_7 від прийняття спадщини після смерті батька відмовився на користь матері. Позивач намагалася оформити спадщину на все майно покійного чоловіка, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на ПФ «Відродження» їй було відмовлено, що стало підставою для її звернення до суду.

Предмет спору в даній справі полягає у визнанні в порядку спадкування права засновника/власника приватної фірми «Відродження», створеної спадкодавцем, як єдиним засновником.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ст.ст. 1268, 1269, 1270ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 845761 вбачається, що 18 квітня 2000 року було зареєстровано приватну фірму «Відродження». Місце проведення державної реєстрації Коломийська районна державна адміністрація Івано-Франківської області.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг № 22004890) вбачається, що ОСОБА_3 є засновником юридичної особи приватної фірми «Відродження» (скорочена назвав ПФ «Відродження»), місце знаходження якої: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Корнич, вул. Сагайдачного, 1. Розмір статутного капіталу фірми 0,00 грн. Кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ОСОБА_3 . Відомості про інших засновників або учасників фірми відсутні.

В переліку видів діяльності зазначено: 10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру. 10.72 Виробництво сухарів і сухого печива, тортів і тістечок тривалого зберігання. 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками. 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Відомості про органи управління юридичної особи відсутні. Керівником і підписантом являється ОСОБА_3 .

Останні зміни щодо ПФ «Відродження» внесені 22.05.2015 року. Зміни не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна додаткової інформації).

Виходячи з наведених документів, ПФ «Відродження» (код ЄДРПОУ 22171096) є діючим підприємством, що зареєстроване у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до даних Статуту приватної фірми «Відродження», який був затверджений засновником ОСОБА_3 та зареєстрований згідно розпорядження Коломийської райдержадміністрації від 18.04.2000р. № 176 вбачається, що ПФ «Відродження» заснована шляхом відповідного перетворення при реорганізації «ВТФ «Відродження», як дочірнього підприємства АПФ «Галичина» за рішенням зборів уповноважених від 27.03.2000р. на виконання Указу Президента України від 03.02.1999р. № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки».

Метою діяльності ПФ «Відродження» є більш повне задоволення потреб населення шляхом високоякісної заготівлі, переробки і реалізації сільськогосподарської продукції, виробництва товарів народності споживання та організації виробничо-торгової та комерційної діяльності і побутових послуг (п. 2.1 Статуту). Фірма є власником: майна, коштів, майнових та інших прав, переданих йому засновником; майна, коштів, майнових та інших прав, одержаних в результаті його фінансового-господарської діяльності; іншого майна, коштів та прав, набутих на підставах не заборонених чинним законодавством (п. 3.5 Статуту). Засновником фірми є ОСОБА_3 (п. 4.1 Статуту). Засновник одноосібно здійснює право власності на майно та інші активи фірми, в тому числі через інших осіб. Управління фірмою здійснюється її засновником (п. 4.2, 7.1 Статуту).

Розділом 5 Статуту визначено, що статутний фонд фірми складає 6000 гривень. Статутний фонд формується за рахунок разової передачі засновником майна і коштів, що є його власністю. Фірма має право змінювати розмір статутного фонду за рішенням засновника. Збільшення/зменшення розміру статутного фонду здійснюється за рахунок збільшення (приросту) або зменшення (стихійне лихо) вартості майна та інших активів, що належить засновнику фірми або за рахунок додаткових внесків засновника у фірмі. Рішення про зміну розміру статутного фонду набирає чинності з дня внесення цих змін до державного реєстру.

Із змісту наведеного вбачається, що Статутом ПФ «Відродження» передбачена можливість засновника у будь-який час сформувати (та змінити) Статутний фонд підприємства шляхом внесення відповідного майна або грошових коштів та визначити розмір статутного фонду, положень щодо конкретного розміру капіталу та/або обов`язковості і чіткого порядку (строків) його формування Статут не містить.

При цьому, відповідно до даних ЄДРПОУ, на даний час статутний капітал ПФ «Відродження» () не сформовано.

Згідно ст. 23 ЦК Української РСР (що діяв на момент створення підприємства) юридичними особами визнаються організації, які мають відокремлене майно, можуть від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачами і відповідачами в суді, арбітражі або в третейському суді.

Статтею 25 ЦК Української РСР визначено, що юридична особа діє на підставі статуту (положення). Юридична особа має цивільну правоздатність відповідно до встановлених цілей її діяльності. Правоздатність юридичної особи виникає з моменту затвердження її статуту або положення, а у випадках, коли вона повинна діяти на підставі загального положення про організації даного виду, з моменту видання компетентним органом постанови про її утворення. Якщо статут підлягає реєстрації, правоздатність юридичної особи виникає в момент реєстрації (ст. 26 ЦК Української РСР).

Подібні норми містяться в чинному Цивільному кодексі України.

Згідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ст. 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Особливості правового статусу окремих видів установ встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 89 ЦК України передбачено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Згідно ч.1 ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи.

Статтею 63 ГК України передбачено, що залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти, зокрема, такий вид підприємства, як приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи).

Статтею 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Частиною 1 ст. 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Отже, законодавством не передбачено обов`язковості формування статутного капіталу в приватному підприємстві. Доцільність формування статутного капіталу приватного підприємства вирішується виключно засновником такого підприємства.

Засновник, зареєструвавши приватне підприємство у встановленому законом порядку та закріпивши таким чином майно за приватним підприємством (на праві власності), набув майнові права на нього і відповідно спадкоємець вправі їх спадкувати.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України №31-32-1736 від 12.08.2008 року, майно приватного підприємства і майно фізичної особи - його засновника не можна ототожнювати, оскільки ці особи є різними суб`єктами цивільних правовідносин, які у вчиненні правочинів виступають кожен від свого імені та несуть самостійну відповідальність. Крім того, у разі смерті засновника приватне підприємство не припиняє свого існування та продовжує діяльність. У разі наявності статутного фонду свідоцтво про право на спадщину може бути видано на майно, внесене до статутного фонду приватного підприємства. Якщо ж статутний фонд у приватному підприємстві не сформовано, то питання спадкування необхідно вирішувати у суді.

Отже, успадковуються права та обов`язки, які належали фізичній особі, а не юридичній особі, що була створена цією фізичною особою.

Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до пп.4.14 п.4 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Статтями 1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як зазначено в п. 43 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року по справі №179/1043/16-ц: ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовлялися від вступу до фермерського господарства, в якому не має сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства.

Оскільки позивач прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, тому суд прийшов до переконання, що спадкові права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту.

Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про те, що вимоги позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 15, 16, 80, 83, 89, 90, 91, 92, 177, 178, 190, 191, 316, 328, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1296, 1297, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» ст.. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) майнове право засновника/власника Приватної фірми «Відродження» (ЄДРПОУ 22171096, місцезнаходження юридичної особи: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Корнич, вул. Сагайдачного, буд. 1) у розмірі 100% в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09 червня 2025 року.

Суддя: Третьякова І. В.