Справа № 128/1893/25
УХВАЛА

24 червня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 «про встановлення факту постійного проживання на території України»,-

ВСТАНОВИЛА:

До провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 «про встановлення факту постійного проживання на території України», справа №128/1893/25, в якій заявник просить суд встановити у судовому порядку факт його постійного проживання на території України, для можливості подальшого оформлення та виготовлення паспорта громадянина України вперше.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає за необхідне залишити її без руху, виходячи з такого.

Згідно вимог ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зі змісту заяви убачається, що за результатами розгляду документів, поданих заявником для отримання паспорту громадянина України, отримано відмову, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про громадянство України» не встановлено належність до громадянства України, так як не підтверджено факт постійного проживання на території України, станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Копію відмови т.в.о. начальника Відділу №2 у м. Вінниці УДМС у Вінницькій області в оформленні паспорта, заявник ОСОБА_1 отримав 23.10.2024, у якій серед іншого, заявнику було роз`яснено, що він має право повторно звернутися до відділу №2 у с. Вінниці УДМС у Вінницькій області, у разі усунення обставин, у зв`язку з якими було відмовлено в оформленні чи видачі паспорту.

Як вказано в узагальненні Верховного Суду від 01.01.2013 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено що при звернення із заявою про встановлення фактів, необхідно довести, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Крім того, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України "Про громадянство України", також Указом Президента України від 27 березня 2001 року N215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" та Порядку, заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

За змістом заяви позасудове врегулювання, а саме, підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України не є можливим, оскільки результатами розгляду документів, поданих заявником для отримання паспорту громадянина України, не підтверджено факт постійного проживання на території України, станом на 24.08.1991 та 13.11.1991.

Водночас, як убачається із копії довідки №177 від 01.04.2025, виданої сільським головою Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та долученої заявником до своєї заяви, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 24.08.1991 по 13.11.1991.

Таким чином, вищевказана довідка №177 від 01.04.2025, підтверджує факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України з 24.08.1991 по 13.11.1991, тому заявнику слід повторно звернутися до відділу №2 у с. Вінниці УДМС у Вінницькій області із даною довідкою, з метою отримання паспорта громадянина України, після чого, в разі відмови, надати суду відповідний документ про відмову в оформленні та видачі паспорта.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником не підтверджено, що він використав усі можливості передбачені законом, для отримання статусу громадянина України та як наслідок подальше звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

За таких обставин вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Однак, як вбачається з тексту заяви, заявник не вказав взагалі заінтересованих осіб (особу) по даній справі та не додав копії примірників заяви та доданих до неї документів в кількості заінтересованих осіб (особи).

Отже, зазначені вище недоліки заяви перешкоджають суду вирішити питання щодо прийняття її до розгляду та відкриттю провадження по даній цивільній справі.

Згідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 185, 294, 318 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву в порядку окремого провадження заявника , - залишити без руху.

Роз`яснити заявнику, що він має виправити вказані в ухвалі недоліки в строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Якщо заявник в цей же строк не виправить вказані недоліки заяви, то вона буде вважатися судом неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Олена САЄНКО