Провадження № 2/466/109/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Пилипців О.-І.І.

прокурора Мельника Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі позивача Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство ДСГП «Ліси України» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом їх повернення

ВСТАНОВИВ:

31.12.2021 керівник Галицької прокуратури І.Ольшанецький в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство ДСГП «Ліси України» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом їх повернення, в якій просить суд ухвалити рішення про усунення перешкоди у здійсненні Львівською обласною державною адміністрацією права розпорядження та користування земельними ділянками з кадастровими номерами :05:002:0023 площею 0,2366га та :05:002:0033 площею 0,1200га шляхом їх повернення на користь держави в особі Львівської обласної державної адміністрації із приватної власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням Галицькою окружною прокуратурою м.Львова виявлено порушення при набутті у власність земель державного лісового фонду.

Так, СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 11.10.2013 за фактом зловживання своїм службовим становищем посадовими особами Брюховицької селищної ради, які видали рішення №245 від 11.03.2004 та №263 від 18.03.2004, якими вилучили земельні ділянки лісового фонду 1 групи, в кварталі 44 Львівського держлісгоспу, що з 2006 року і до тепер перебувають на балансі Державного підприємства «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр» та підлягали вилученню, до 27.05.2021, тільки на підставі рішень Кабінету Міністрів України, загальною площею 19,1 га та віднесли їх до земель селища рекреаційного призначення, які згодом передали у власність приватних осіб для громадської забудови, що призвело до незаконної вирубки лісів рекреаційно оздоровчого призначення та спричинило державі тяжкі наслідки, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до відомостей базового лісовпорядкування, яке постійно проводиться Львівською Державною лісовпорядною експедицією (Державне агентство лісових ресурсів України, Українське державне лісовпорядне виробниче об`єднання) з 1998 року і «на даний час лісові ділянки кварталів 39-100 лісового фонду Брюховицького лісництва ДП «ЛЛСНЦ», який був створений у 2006 році згідно наказу Державного комітету лісового господарства №285 від 25.12.2006, знаходяться у постійному користуванні і обліковуються у ДП «ЛЛСНЦ», а також знаходиться на обліку Львівської міської ради: на площі в 1990 році - 2024 га, в 2010 році і станом на 01.01.2012 - 2024 га.

Лісові ділянки кварталу 39-100 за категоріями лісів віднесені до лісів природоохоронного наукового, історико-культурного призначення (кв.39) площею - 12,3 га, рекреаційно-оздоровчі ліси (в межах Львівської міської ради) - 2011,7 га.

Ліси вищезгаданих категорій виключені із розрахунку головного користування, як ліси з особливим режимом користування. В лісових ділянках, квартал 39-100 ведеться особливий обмежений режим лісогосподарської діяльності, що забезпечує збереження, відтворення корінних природних комплексів. Лісовпорядкуванню не були надані документи про вилучення земельних ділянок лісового фонду квартал 39-100 на підставі розпоряджень чи рішень Кабінету Міністрів України (на далі КМУ) на будь-яку площу незалежно від її розміру.

В той же час, досудовим слідством встановлено, що рішеннями Брюховицької селищної ради № 245 від 11.03.2004 та № 263 від 18.03.2004 вилучено земельні ділянки лісів 1 групи, в кварталі 44 Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1га і віднесено їх до земель рекреаційного призначення селища.

Рішенням Брюховицької селищної ради №280 від 01.04.2004 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, яку пропонувалось надати ТзОВ «Новобуддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської» дано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 8,86 га, яку пропонувалось надати ТзОВ «Новобуддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно - навчального центру в районі АДРЕСА_1 , яка надається з земель запасу селища.

В подальшому, рішенням Брюховицької селищної ради №328 від 01.07.2004 «Про затвердження проекту відводу земельної ділянки площею 8,8643 га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами житлового призначення в районі вул.Ряснянської в смт.Брюховичі та надання її в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) ТзОВ «Новобуддизайн» затверджено проект відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 8,8643 га, з яких 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру та надано в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність).

Між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Мукачівського районного суду Закарпатської області по справі №2-3327/04 від 15.11.2004 за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Новобуддизайн», Брюховицької селищної ради про зобов`язання ТзОВ «Новобуддизайн» подати до Брюховицької селищної ради пакет документів на викуп земельної ділянки, про зобов`язання ТзОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради прийняти рішення про продаж ТзОВ «Новобуддизайн» земельної ділянки, зобов`язання Брюховицької селищної ради та ТзОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, вирішив зобов`язати Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» земельної ділянки площею 8,8643 га з якої 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в смт. Брюховичі в районі вулиці Ряснянської, яку орендує ТзОВ «Новобуддизайн» для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру та укласти з ТзОВ «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. Даним рішенням зобов`язано ТзОВ «Новобуддизайн» сплатити вартість земельної ділянки площею 8,8643 га з яких 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в смт. Брюховичі в районі вулиці Ряснянської, яку орендує ТзОВ «Новобуддизайн», яка складала згідно з експертною оцінкою 2 646 740 грн.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 23.10.2008 № 618 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 у справі №2-3327/04» виконано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 у справі №2-3327/04 та вирішено продати ТзОВ «Новобуддизайн» земельну ділянку площею 8,8643 га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами житлового призначення в районі вул.Ряснянської в смт.Брюховичі. Даним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку площею 8,8643 га в районі АДРЕСА_1 , яка підлягає продажу у власність ТзОВ «Новобуддизайн». Цим рішенням зобов`язано ТзОВ «Новобуддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

05.11.2008 між Брюховицькою селищною радою та ТзОВ «Новобуддизайн» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 8,8643 га.

Окрім того, рішенням Брюховицької селищної ради №271 від 25.03.2004 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, яку пропонувалось надати ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської» дано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 8,9965 га, яку пропонувалось надати ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність) для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру в районі вулиці Ряснянської - Незалежності України, яка надається з земель запасу селища.

В подальшому, рішенням Брюховицької селищної ради №318 від 24.06.2004 «Про затвердження проекту відводу земельної ділянки площею 8,9965га для будівництва дошкільного навчально-спортивного центру з об`єктами громадського - житлового призначення в районі вул. Незалежності України - Ряснянської в смт. Брюховичі та надання її ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років (з правом викупу у власність)», затверджено проект відведення земельної ділянки площею 8,9965 га для будівництва дошкільного спортивного-навчального центру з об`єктами громадсько-житлового призначення в районі АДРЕСА_1 , з яких 5,0360 га під громадсько-житлове будівництво 3,9605га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно- навчального центру. Даним рішенням надано вищевказану земельну ділянку ПП «Буддизайн» в оренду терміном на 10 років.

Між Брюховицькою селищною радою та ПП «Буддизайн» укладено договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку.

Рішенням Мукачівського районного суду Закарпатської області по справі №2-3327/04 від 15.11.2004 за позовом ОСОБА_3 до ПП «Буддизайн», Брюховицької селищної ради про зобов`язання ПП «Буддизайн» подати до Брюховицької селищної ради пакет документів на викуп земельної ділянки, зобов`язання ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, визнання дій Брюховицької селищної ради незаконними, зобов`язання Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж ПП «Буддизайн» земельної ділянки, зобов`язання Брюховицьку селищну раду та ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, вирішив зобов`язати Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж приватному підприємству «Буддизайн» земельної ділянки площею 8,9965 га, з яких 5,036 га під громадсько-житлове будівництво та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в смт. Брюховичі в районі вулиці Ряснянської Незалежності України, яку орендує ПП «Буддизайн» для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру та укласти з ПП «Буддизайн» договір купівлі- продажу зазначеної земельної ділянки. Даним рішенням зобов`язано ПП «Буддизайн» сплатити вартість земельної ділянки площею 8,9965 га з яких 5,036 га під громадсько-житлове будівництво та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в смт.Брюховичі в районі вулиці Ряснянської - Незалежності України, яку орендує ПП «Буддизайн», яка складає згідно з експертною оцінкою 2 622 720 грн.

Рішенням Брюховицької селищної ради від 23.10.2008 №619 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року у справі №2-3326/04» виконано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.11.2004 у справі №2-3326/04 та продано ПП «Буддизайн» земельну ділянку площею 8,9965 га, з яких 5,036 га під громадсько-житлове будівництво та 3,9605 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в АДРЕСА_1 . Даним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку площею 8,9965 га в районі вул. Ряснянської - Незалежності України в смт.Брюховичі, яка підлягає продажу у власність ПП «Буддизайн». Цим рішенням зобов`язано ПП «Буддизайн» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

05.11.2008 між Брюховицькою селищною радою та ПП «Буддизайн» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки в смт.Брюховичі в районі вул.Ряснянської площею 8,9965га.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2005 у справі №2-38/2005 за позовом прокурора Львівської області до Брюховицької селищної ради про визнання незаконними рішення Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 та рішення Брюховицької селищної ради №263 від 18.03.2004, визнано рішення Брюховицької селищної ради №245 від 11.03.2004 та рішення Брюховицької селищної ради №263 від 18.03.2004 неправомірними та скасовано їх. Вищевказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.04.2005, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16.08.2005 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2009.

Відтак, Брюховицька селищна рада не мала повноважень щодо розпорядження спірними земельними ділянками, зокрема, передавати дані земельні ділянки у власність.

Разом з тим, ПП «Буддизайн» відчужило земельну ділянку під громадське житлове будівництво площею 5,0360 га кадастровий номер :05:002:1608 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.08.2009, укладеного з покупцями ОСОБА_4 , ПП «Галицький Достаток».

25.09.2009 ОСОБА_4 та ПП «Галицький Достаток» уклали договір поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, згідно якого сторони дійшли згоди щодо поділу майна, згідно якого ПП «Галицький Достаток» перейшла земельна ділянка площею 3,0000га.

В подальшому, ТзОВ «Новобуддизайн» виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Так, 05.02.2010 ПП «Галицький Достаток» зареєструвало право власності на вищевказану земельну ділянку площею 3,0000га (кадастровий номер :05:002:0004, оформивши державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №258225 від 05.02.2010.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0004 площею 3,0000га поділена на наступні земельні ділянки: :05:002:0017 площею 0,1375га, :05:002:0018 площею 0,1428га, :05:002:0019 площею 0,1441га, :05:002:0020 площею 0,1432га, :05:002:0021 площею 0,1417га, :05:002:0022 площею 0,1383га, :05:002:0023 площею 0,2366га, :05:002:0024 площею 0,1200га, :05:002:0025 площею 0,1200га, :05:002:0025 площею 0,1200га, :05:002:0026 площею 0,1200га, :05:002:0027 площею 0,1200га, :05:002:0028 площею 0,2575га, :05:002:0029 площею 0,1200га, :05:002:0030 площею 0,0849га, :05:002:0031 площею 0,1615га, :05:002:0032 площею 0,2020га, :05:002:0033 площею 0,1200га, :05:002:0034 площею 0,1199га, :05:002:0035 площею 0,2700га.

В подальшому ПП «Галицький Достаток» відчужило частину земельних ділянок третім особам.

Зокрема, ПП «Галицький Достаток» відчужило земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0023 площею 0,2366га та :05:002:0033 площею 0,1200га ОСОБА_5 .

17.09.2016 ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу відчужила вказані земельні ділянки ОСОБА_1 .

Таким чином, на даний час за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0023 площею 0,2366га та :05:002:0033 площею 0,1200га, згідно Інформації Державного земельного кадастру.

Так, прокурор вказує на те, що набуття відповідачем у власність земель лісового фонду з порушенням земельного законодавства порушує права та інтереси держави в особі Львівської ОДА в частині права вільного володіння і розпорядження спірною земельною ділянкою, а також права ДП «ЛЛСНЦ» в частині права користування такою.

Таким чином, спірні земельні ділянки мають бути повернуті відповідачем у власність держави на користь Львівської обласної державної адміністрації та у постійне користування ДП «ЛЛСНЦ». З врахуванням вищевикладеного, керівник прокуратури змушений звернутися до суду.

Ухвалою від 21.01.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 16.03.2022 суд в порядку забезпечення позову наклав арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0023 площею 0,2366га та :05:002:0033 площею 0,1200га, які належать ОСОБА_1 , а також заборону відчуження, вчиняти будь-які підготовчі, будівельні дії та здійснювати порубку дерев, які знаходяться на вказаних земельних ділянках - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Ухвалою від 25.07.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні прокурор Мельник Н.В. позовну заяву підтримав повністю та просив позов задовольнити.

Представник Львівської обласної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи у поясненнях просив розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують.

Заслухавши пояснення прокурора, представника Львівської обласної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

11.03.2004 року та 18.03.2004 року Брюховицька селищна рада, розглянувши заяву Державного лісогосподарського об`єднання «Львівліс» прийняла рішення № 245 та № 263 про вилучення земельних ділянок, лісів 1 групи, в кварталі 44 з держлісфонду Брюховицького лісництва Львівського держлісгоспу загальною площею 19,1 га та віднесення їх до земель селища рекреаційного призначення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2005 року вищевказані рішення Брюховицької селищної ради були визнані неправомірними та скасовані. Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25.04.2005 року, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 16.08.2005 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2009 року.

15 листопада 2004 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області прийняв рішення у цивільній справі № 2-3327/04, яким зобов`язав Брюховицьку селищну раду прийняти рішення про продаж Товариству з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» земельної ділянки площею 8,8643 га, з яких 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру, в смт. Брюховичі в районі вулиці Ряснянської, яку орендує Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» для будівництва дошкільного спортивно-навчального центру; укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» сплатити вартість земельної ділянки площею 8,8643 га, з яких 1,8 га під житлове будівництво та 7,0643 га під будівництво об`єктів дошкільного спортивно-навчального центру в АДРЕСА_1 , яка складає згідно з експертною оцінкою 2 646 740 грн., на банківський рахунок Брюховицької селищної ради.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 26.04.2005 р. по справі № 22-761/05 дане рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області було залишене без змін. Рішення набрало законної сили.

Станом на 01.01.2004 року Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Брюховицького лісництва в смт. Брюховичі державної реєстрації не проходив.

Спірна земельна ділянка знаходиться в межах смт.Брюховичі (вул. Ряснянська), розмежування земель державної і комунальної власності в межах смт.Брюховичі не проводилося.

26 квітня 2018 року ХХV сесія VII скликання Брюховицької селищної ради прийняла рішення №567 «Про затвердження проекту коригування генерального плану смт.Брюховичі», яким затвердила містобудівну документацію «Коригування Генерального плану смт.Брюховичі Львівської області», розробленого ДІПМ «Містопроект» та АПТМ «Марко».

22 сесією 5 скликання Брюховицької селищної ради 23.10.2008 року прийнято рішення № 618 «Про виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року».

На виконання рішення Брюховицької селищної ради від 23.10.2008 №618, 05.11.2008 між Брюховицькою селищною радою (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Урумовою Ж.М., зареєстрований в реєстрі за №8676.

В подальшому, 25.12.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» (продавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Самгородок» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СервісПЕТ» (покупці) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Урумовою Ж.М., зареєстрований в реєстрі за № 10391. За вказаним договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» передало у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Самгородок» 4337/7032 ідеальних частин земельної ділянки, а Товариству з обмеженою відповідальністю «СервісПЕТ» 2695/7032.

З урахуванням проведеного поділу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Самгородок» придбало земельну ділянку площею 0,4337 га за 141 529,32 грн., а Товариство з обмеженою відповідальністю «СервісПЕТ» 0,2695 га за 87 945,94 грн.

27.01.2009 Товариству з обмеженою відповідальністю «Самгородок» видано Державний акт (серія ЯЖ №907034) на право власності на земельну ділянку площею 0,4337 га, кадастровий номер № :04:003:0069, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02:09:438:00002 кн. 02-7.

26.12.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новобуддизайн» (продавець), гр. ОСОБА_6 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Самгородок» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лазурит-007» (покупці) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Урумовою Ж.М., зареєстрований в реєстрі за № 10431. За умовами вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Самгородок» придбало 4,5363 га, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Лазурит-007» 1,1248 га.

27.01.2009 Товариству з обмеженою відповідальністю «Самгородок» видано Державний акт (серія ЯЖ № 907033) на право власності на земельну ділянку площею 4,5363 га, кадастровий номер № :04:003:0068, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02:09:438:00003 кн. 02-7.

15.06.2010 ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2004 року у справі №2-3327/04, провадження у справі закрито.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Самгородок» придбав земельну ділянку в ТзОВ «Новобуддизайн» за відплатними договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 25.12.2008 та 26.12.2008.

Разом з тим, ПП «Буддизайн» відчужило земельну ділянку під громадське житлове будівництво площею 5,0360 га кадастровий номер :05:002:1608 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.08.2009, укладеного з покупцями ОСОБА_4 , ПП «Галицький Достаток».

25.09.2009 ОСОБА_4 та ПП «Галицький Достаток» уклали договір поділу земельної ділянки, що є спільною частковою власністю, згідно якого сторони дійшли згоди щодо поділу майна, згідно якого ПП «Галицький Достаток» перейшла земельна ділянка площею 3,0000га.

В подальшому, ТзОВ «Новобуддизайн» виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Так, 05.02.2010 ПП «Галицький Достаток» зареєструвало право власності на вищевказану земельну ділянку площею 3,0000га (кадастровий номер :05:002:0004, оформивши державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №258225 від 05.02.2010.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0004 площею 3,0000га поділена на наступні земельні ділянки: :05:002:0017 площею 0,1375га, :05:002:0018 площею 0,1428га, :05:002:0019 площею 0,1441га, :05:002:0020 площею 0,1432га, :05:002:0021 площею 0,1417га, :05:002:0022 площею 0,1383га, :05:002:0023 площею 0,2366га, :05:002:0024 площею 0,1200га, :05:002:0025 площею 0,1200га, :05:002:0025 площею 0,1200га, :05:002:0026 площею 0,1200га, :05:002:0027 площею 0,1200га, :05:002:0028 площею 0,2575га, :05:002:0029 площею 0,1200га, :05:002:0030 площею 0,0849га, :05:002:0031 площею 0,1615га, :05:002:0032 площею 0,2020га, :05:002:0033 площею 0,1200га, :05:002:0034 площею 0,1199га, :05:002:0035 площею 0,2700га.

В подальшому ПП «Галицький Достаток» відчужило частину земельних ділянок третім особам.

Зокрема, ПП «Галицький Достаток» відчужило земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0023 площею 0,2366га та :05:002:0033 площею 0,1200га ОСОБА_5 .

17.09.2016 ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу відчужила вказані земельні ділянки ОСОБА_1 .

Таким чином, на даний час за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0023 площею 0,2366га та :05:002:0033 площею 0,1200га, згідно Інформації Державного земельного кадастру.

Відтак, ОСОБА_1 придбав вищевказані земельні ділянки у добросовісного володільця ОСОБА_5 .

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, долученими до матеріалів справи письмовими доказами та ці обставини ніким з учасників процесу в судовому засіданні не оспорювались.

Щодо правових норм, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Відповідно до ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.31 Лісового кодексу України передання у власність, надання в постійне користування для ведення лісового господарства земельних лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території належить до повноважень обласних державних адміністрацій.

Водночас володіння приватними особами лісовими ділянками цілком можливе, оскільки вони можуть мати такі ділянки на праві власності.

Так, відповідно до ч.1 ст.8, ч.1 ст.9 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності; у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

Згідно зі ст.10 ЛК України ліси в Україні можуть перебувати у приватній власності; суб`єктами права приватної власності на ліси є громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до ст.12 ЛК України громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів; ця площа може бути збільшена в разі успадкування лісів згідно із законом; громадяни та юридичні особи можуть мати у власності ліси, створені ними на набутих у власність у встановленому порядку земельних ділянках деградованих і малопродуктивних угідь, без обмеження їх площі; ліси, створені громадянами та юридичними особами на земельних ділянках, що належать їм на праві власності, перебувають у приватній власності цих громадян і юридичних осіб.

У відповідності до ч.7 ст.1 ЛК України лісові ділянки можуть бути вкриті лісовою рослинністю, а також постійно або тимчасово не вкриті лісовою рослинністю (внаслідок неоднорідності лісових природних комплексів, лісогосподарської діяльності або стихійного лиха тощо). До не вкритих лісовою рослинністю лісових ділянок належать лісові ділянки, зайняті незімкнутими лісовими культурами, лісовими розсадниками і плантаціями, а також лісовими шляхами та просіками, лісовими протипожежними розривами, лісовими осушувальними канавами і дренажними системами.

Тому, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 жовтня 2022 року у справі №914/4108/21 підтверджено раніше зроблені Великою Палатою Верховного Суду правові висновки про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності.

При цьому також зазначається, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

Водночас, негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Так, у постанові Велика Палата Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц частково відступила від своїх попередніх висновків (шляхом їх уточнення) та висловила правову позицію, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є; відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

Відповідно до усталеної практики ВП ВС володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Такі висновки сформульовані у постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц (пункти 43, 89) і в подальшому системно впроваджені у практику Верховного Суду.

Крім цього, відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (таку правову позицію відображено в пункті 6.30 постанови ВП ВС від 02.07.2019 у справі №48/340, а також пункті 4.17 постанови ВП ВС від 12.03.2019 у справі №911/3594/17).

Таким чином, слід розмежовувати і не надавати однакового юридичного значення двом презумпціям, які для третіх осіб створює запис у реєстрі, а саме презумпції наявності права власності (в тому числі права володіння як складової права власності) цієї особи і презумпції фактичного володіння.

Зокрема, заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), однак не набуває право володіння на відповідне майно, так як воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа.

З огляду на це володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння як складова права власності неправомірним (незаконним) бути не може. Право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна (пункти 64, 65 постанови ВП ВС від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).

Крім цього, у справі №359/3373/16-ц ВП ВС зазначила, що особа, за якою зареєстроване право власності, є володільцем нерухомого майна, але право власності (включаючи право володіння як складову права власності) може насправді належати іншій особі. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні (пункт 66 постанови від 23.11.2021).

Так, як вже встановлено судом, право власності відповідача ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:002:0023 площею 0,2366га та :05:002:0033 площею 0,1200га, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 21.07.2021 (а.с.39).

Пред`являючи даний негаторний позов, прокурор поcилався на те, що спірні земельні ділянки є ділянками лісогосподарського призначення, цивільний оборот яких є і був обмежений законодавчо, з огляду на положення ЗК України та ЛК України.

В постанові від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц ВП ВС підтвердила свій висновок про те, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в поряду статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (пункт 56) та відступила від висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 04.02.2020 по справах №911/3311/17, № 911/3574/17, № 911/3897/17 та від 03.09.2020 у справі № 911/3449/17 про те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями означає перехід до них права володіння цими землями, та про те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями лісогосподарського призначення є неможливим (пункт 68).

При цьому, в постанові №359/3373/16-ц ВП ВС розмежувала відмінність в підходах до обрання способів при захисті прав та інтересів держави або територіальної громади щодо земельних ділянок водного фонду та земельних ділянок лісового фонду.

Отже, в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак таких земельних ділянок (якщо такі ознаки наявні) особа, проявивши розумну обачність, може і повинна знати про те, що земельна ділянка є лісовою земельною ділянкою. Це може свідчити про недобросовісність такої особи і впливати на вирішення спору, зокрема про витребування лісової земельної ділянки, але не може свідчити про неможливість володіння (законного чи незаконного) приватною особою такою земельною ділянкою (пункти 53, 55 постанови ВП ВС від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).

Тобто, судом встановлено, що належним способом захисту прав та інтересів позивача у даній справі має бути віндикаційний позов.

У відповідності до ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та обирає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Проте, як встановлено вище, керівником Галицької окружної прокуратури м. Львова заявлено негаторний позов.

Як стверджує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 січня 2021 року у справа №916/1415/19, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Відтак, обрання способу захисту, який є неналежним, є порушенням принципу правової визначеності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації прав людини на справедливий суд та є самостійною підставою відмови у позові.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом їх повернення, необхідно відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

у задоволенні позовної заяви керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі позивача Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство ДСГП «Ліси України» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами :05:002:0023 площею 0,2366га та :05:002:0033 площею 0,1200га, шляхом їх повернення із приватної власності ОСОБА_1 на користь держави - відмовити.

Учасники справи:

керівник Галицької окружної прокуратури м. Львова, адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Богомольця, 9;

позивач: Львівська обласна державна адміністрація, адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: державне спеціалізоване господарське підприємство ДСГП «Ліси України» (м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, ЄДРПОУ - 44768034.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова з дня його проголошення.

Текст рішення складено та підписано 16.06.2025 року.

Суддя О. І. Ковальчук