Справа № 331/2068/25
Провадження № 2/331/1789/2025
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 червня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1232828 від 08.04.2025 року (а.с.3), звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності (а.с.1-2).

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11 квітня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання позивачем копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, виходячи з наступного (а.с.43-44).

Так, вказану позовну заяву було подано до суду без дотримання вимог п. 2), 3), 5), 8), 9) ч. 3 ст. 175 ЦПК України, якими встановлено, що позовна заява повинна містити:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, письмові докази, які позивач додала до позовної заяви, на обґрунтування заявлених вимог, а саме: копія договору дарування від 04.04.1990 року; копія Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно; копія Експлікації; копія Журналу; копія Звідного оцінювального акту; копія Викопіювання; копія Генерального плану, є неналежної якості, що у свою чергу позбавляє суд можливості ознайомитись із змістом зазначених вище документів (письмових доказів).

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також не було дотримано вимог частини 4 статті 177 ЦПК України, положеннями якої передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем також не було зазначено ціну позову, виходячи із якої, позивач повинна була сплатити судовий збір при зверненні до суду з позовною заявою.

Для усунення зазначених вище недоліків позивачу ОСОБА_1 було надано п`ятиденний строк з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вищевказану ухвалу суду від 11.04.2025 року було направлено за місцем проживання позивача по справі і на електронну адресу представника позивача - адвоката Бахмута М.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , та яким вищевказану позовну заяву було складено і подано до суду. Згідно довідки про доставку електронного листа представник позивача Бахмут М.С. отримав дану ухвалу суду 27.05.2025 року.

Відповідно до п. 2) ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

03 червня 2025 року, на виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11 квітня 2025 року, від представника позивача адвоката Бахмута М.С., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1232828 від 08.04.2025 року, надійшла до суду через підсистему «Електронний суд» заява про усунення недоліків позовної заяви разом із уточненою позовною заявою і квитанцією № 4185-1342-5522-2908 від 02 червня 2025 року про сплату судового збору у розмірі 3822 грн. 00 коп. (а.с.47-51).

Разом з тим, подана представником позивача уточнена позовна заява є неналежної якості, оскільки при її копіюванні та надісланні до суду через підсистему «Електронний суд» було втрачено частину тексту, що позбавляє суд можливості ознайомитись з її змістом у повному обсязі.

Крім того, позивачем так і не було виконано вимоги, визначені пунктами 3), 5), 9) ч. 3 ст. 175 ЦПК України, щодо змісту позовної заяви.

Так, в уточненій позовній заяві позивачем не вказано ціни позову.

В порушення вимог п. 5) ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в уточненій позовній заяві позивачем так і не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказану позивачем обставину щодо не визнання відповідачем по справі права власності на набуті позивачем ОСОБА_1 приміщення у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, варто відмітити, що до позовної заяви позивачем було долучено копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.08.2012 року. Спадщина, на яку було видано дане свідоцтво, складається з 67/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (з.б.а.с.17). Згідно копії витягу № 35233847 від 20.08.2012 року, позивач ОСОБА_1 є власником 67/100 частки житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину (1-689) від 02.08.2012 року (а.с.18).

Право власності позивача на дану частку житлового будинку є чинним і ніким у встановленому законом порядку не оспорюється.

Отже, звертаючись до суду з позовною заявою про визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 на господарські будівлі і споруди, які розташовані за вищевказаною адресою, позивачем так і не було обґрунтовано, що особа, до якої пред`явлено позов, - ОСОБА_3 , порушує суб`єктивне право чи охоронюваний законом інтерес позивача, або ж, як вказано у позовній заяві, не визнає право позивача на набуті позивачем приміщення у спірному домоволодінні.

У позовній заяві також відсутні відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; а також не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Необхідно також зауважити, що письмові докази, які позивач додавав до первісної позовної заяви, на обґрунтування заявлених вимог, а саме: копія договору дарування від 04.04.1990 року; копія Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно; копія Експлікації; копія Журналу; копія Звідного оцінювального акту; копія Викопіювання; копія Генерального плану, так і не були на вимогу суду надані в належній якості, що позбавляє суд можливості ознайомитись із змістом зазначених вище документів (письмових доказів).

Крім того, в порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, представником позивача, який діє в інтересах останньої, не додано до уточненої позовної заяви докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Аналізуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що у визначений термін та на момент постанови цієї ухвали позивачем не у повній мірі виконано вимоги, які були зазначені в ухвалі суду від 11 квітня 2025 року.

Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджали відкриттю провадження у цивільній справі.

При цьому, необхідно зауважити, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, назву Жовтневого районного суду міста Запоріжжя змінено на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.

30.04.2025 року внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадянських формувань щодо перейменування Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.

Станом на 20 червня 2025 року за даними автоматизованої системи Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, від позивача додатково заяв про усунення недоліків позовної заяви не надходило, а тому наявні підстави для повернення позовної заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За правилами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене та враховуючи те, що заява подана без додержання вимог передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви позивачем не усунуто в повній мірі, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

За змістом частини 7 статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що повернення позовної заяви відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності, вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Надіслати копію ухвали позивачу та її представнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун