Справа № 450/251/25 Провадження № 2-др/450/21/25
"03" червня 2025 р.Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кукси Д.А.
секретаря судового засідання Качмар М.З.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Брони М.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу, -
рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.04.2025 відмовлено в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу.

16.05.2025 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Брони М.В. про стягнення з позивача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 12000,00 грн. витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою. В обгрунтування заяви покликається на те, що рішенням суду було відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування страхової виплати у розмірі 228807,82 грн. в порядку регресу. Згідно договору про надання професійної правничої допомоги №23/01 від 23.01.2025, укладеного ОСОБА_1 з нею, розмір гонорару адвоката за супровід та представництво у суді першої інстанції становить 12000,00 грн., які були оплачені у повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 27.01.2025, який було долучено до відзиву на позовну заяву, а тому просить стягнути такі з позивача.

02.06.2025 на адресу суду надійшли заперечення щодо ухвалення додаткового рішення, у яких представник позивача вказує на відсутність документального підтвердження оплати гонорару відповідачем, а наявність лише акту приймання-передачі наданих послуг від 27.01.2025. Заявлена представником відповідача сума адвокатських витрат, на думку позивача, не відповідає пропорційності обсягу виконаної адвокатом роботи при складанні відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив. Крім того, у вступній та прохальній частині заяви представник відповідача просить стягнути витрати , пов`язаних з професійною правничою допомогою з ПрАТ «СК «Універсальна», при тому що позивачем по справі є ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються разі відмови в позові - на позивача.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п.268).

Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.

Як вбачається, відповідач ОСОБА_1 23.01.2025 уклав договір №23/01 про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Брона Мар`яною Василівною.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг відповіднодо догвоору про надання професійної правничої допомоги №23/01 від 23.01.2025, складеного 27.01.2025, Білик І.М. оплатив гонорар за послуги адвоката у суді першої інстанції, у розмірі 12000,00 грн.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі №910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Як зазначено у висновках, викладених у Постанові ВС від 16.04.2020 у справі №727/4597/19, відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 та Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Таким чином покликання представника позивача на необхідність підтвердження оплати гонорару представнику відповідача адвокату саме банківським документом, платіжним дорученням, чеком, є безпідставною.

Посилання представника позивача щодо невірної назви позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення не змінює суті такої заяви та не впливає на понесені витрати на правничу допомогу; а також представник відповідача подала заяву про уточнення назви позивача та описку у його найменуванні.

Як вбачається ціна позову складає 228807,82 грн., заявлені витрати на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн., що відповідає критерію співмірності; представник відповідача склала та подала відзив на позовну заяву; приймала участь у судовому розгляді справи, будучи присутньою в судових засіданнях.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то витрати на правничу допомогу підлягають в силу вимог ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з позивача у розмірі 12000,00 грн.

Таким чином, з позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» в користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 12000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 133,137,141, 270 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Брони М.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу задоволити.

Cтягнути зПриватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 (дванадцять тисяч гривень).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення додаткового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», , 03056, м.Київ, вул. Борщагівська, 154.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Д.А.Кукса