Справа № 369/7899/24
Провадження № 2/369/2288/25
РІШЕННЯ

Іменем України

16.06.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря судових засідань Осіпова В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного)страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року позивач звернувся до районного суду з вищевказаним позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивувало тим, що 09 жовтня 2022 року у с. Петропавлівська Борщагівка Бучанського району Київської області мала місце дорожньо-транспортна пригода, а саме при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Соборна водій ОСОБА_1 не надав переваги в русі автомобілю CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, після чого внаслідок удару автомобіль CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , відштовхнуло в напрямку автомобіля DAEWOO MATIZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Б. Хмельницького та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року, винним у вищевказаній ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 ..

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. На виконання вимог закону ними проведено виплату шкоди потерпілій стороні, а саме власнику автомобіля CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 74 576,16 грн. Також ними понесені витрати на оплату послуг за проведення експертного дослідження, збір документів та врегулювання страхового випадку в розмірі 2140 грн. У добровільному порядку відповідач таку шкоду не відшкодував.

Тому, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 74 576,16 грн., суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 2140 грн. та судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи.

23 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що він на даний час проходить службу ЗСУ і бути присутнім в судовому засіданні не має можливості. Дійсно він був визнаний винним у даному ДТП. Визнає позовні вимоги в розмірі 37 785 грн., що включає в себе вартість ремонтно-відновлювальні роботи по звіту №216, а також погоджується сплатити вартість послуг експерта. Але він не є власником транспортного засобу ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_3 , та не мав обов`язку страхувати цивільно-правову відповідальність. Також він не має обов`язку відшкодовувати витрати по сплаті судового збору, оскільки є військовослужбовцем. Просив позов задоволити з урахуванням поданого відзиву.

У судове засідання сторони не з`явились.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 09.10.2022 року о 16 год. 30 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Солом`янська, с. Петропавлівська Борщагівка, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Соборна не надав переваги в русі автомобілю CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, після чого внаслідок удару автомобіль CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , відштовхнуло в напрямку автомобіля DAEWOO MATIZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Б. Хмельницького та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 , відповідно до протоколів, порушив вимоги пунктів 2.5, 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), чим вчинив адміністративні правопорушення, за що статтями 124 та 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року винним у вищевказаній ДТП визнано відповідача ОСОБА_1 .

Згідно звіту №216 від 28 жовтня 2022 року вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власникові автомобіля CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті пошкодження при ДТП складала 82 478 грн.

ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування відповідно до наказу МТСБ України № 87039 в розмірі 74 576,16 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 392093 від 16 січня 2023 року. Також позивач сплатив на користь ФОП ОСОБА_3 за проведення дослідження в розмірі 2140 грн., що підтверджено і копією висновку, і платіжною інструкцією №935459 від 02 листопада 2022 року.

За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (який був чинний на час проведення виплати та подачі позову).

Тобто законом надано право звернення не лише до власника транспортного засобу, а й до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП. Тому твердження відповідача щодо можливості звернення з регресним позовом лише до власника автомобіля суперечить чинному законодавству.

Крім того, відповідач, заперечуючи проти розміру страхового відшкодування, не надав належних та допустимих доказів на спростування, а саме те, що або шкоди не було завдано, або її розмір є меншим від заявленого. Заперечуючи проти сплати вартості необхідних матеріалів, складників при відновлювальному ременті, відповідач не навів обґрунтування неналежності їх сплати, не заявив клопотань про призначення судової експертизи, не надав висновку експерта, а обмежився лише письмовими запереченнями.

Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а саме на виплату страхового відшкодування в розмірі 74 576,16 грн. та витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 2140 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 3028 грн. підлягають задоволенню.

Вимоги про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягають, оскільки за ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; або учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Моторно (транспортного)страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 74 576,16 грн. (сімдесят чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість грн. 16 коп. ), витрати на проведене експертне дослідження в розмірі 2140 грн. (дві тисячі сто сорок грн.) та судовий збір в розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім грн.).

Інформація про позивача: Моторно (транспортне) страхове бюро України, адреса: 02154, м. Київ, б-р. Русанівський, 8, .

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлений 16 червня 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ