РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4714/24

06 червня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача адвоката Євгеюка О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненська філія ТОВ «Газорозподільчі мережі України» про усунення перешкод у користуванні мережами газопостачання, шляхом зобов`язання відповідача надати дозвіл працівників газопостачальної компанії ТОВ «Газорозподільні мережі України» до земельної ділянки відповідача, що по АДРЕСА_1 , для поновлення газопостачання у її квартирі АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона є співвласником житлового будинку по АДРЕСА_3 , зокрема їй належить 1/4 частка цього будинку, квартира АДРЕСА_4 . Інша частина житлового будинку перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 .

Газопостачання в її помешканні підведено до газової плити відповідно до робочого проекту газифікації житлового будинку по АДРЕСА_5 у 1994 році.

У червні 2024 року відповідач самовільно перекрила газовий вентиль, який знаходиться на території її земельної ділянки, у зв`язку з чим було припинено газопостачання до її квартири.

Вона неодноразово зверталася до органів поліції, працівників газової служби із скаргами на неправомірні дії відповідача. Однак, відповідач не допустила працівників газової служби до свого помешкання і газопостачання їй відновлено не було.

Така поведінка відповідача порушує її права як споживача природного газу, порушує її права вільно володіти та користуватися своєю власністю.

Покликаючись на положення ч. 1 ст. 321 ЦК України, просила усунути перешкоди у користуванні газопостачанням.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Євгеюк О.Є. у судовому засіданні позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити. При цьому пояснили, що батько відповідача за власні кошти у 1994 році підвів газ до своєї частини зазначеного житлового будинку. Позивач самовільно врізалася в газову трубу. Доступу до газової мережі ОСОБА_3 працівникам газової служби не надано у зв`язку з тим, що в неї проблем із газопостачанням не було. Газопостачання до квартири позивача відповідач не перекривала. Вважає, що їй слід підвести газопостачання до своєї частини будинку від точки розподілу природнього газу. У робочому проекті відповідача відсутнє підведення газопостачання до будинку позивача. Крім того, вказали, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки задоволення позову не вирішить спір по суті, є неефективним. Належним способом захисту є негаторний позов.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рівненської філії ТОВ «Газорозподільчі мережі України» в судове засідання не з`явився, у наданих суду письмових поясненнях вказав на те, що послуги розподілу природного газу позивачу за адресою АДРЕСА_5 надаються Філією відповідно до вимог Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем та на умовах укладеного Типового договору розподілу природного газу. 05.06.2024 року на адресу оператора ГРМ надійшло телефонне звернення ОСОБА_1 щодо відсутності газопостачання по АДРЕСА_5 . За результатами здійсненого того ж дня працівниками аварійно-диспетчерської служби виїзду встановлено, що газопостачання ОСОБА_1 припинено внаслідок фізичного перемикання в закрите положення відключаючого пристрою на ввідному газопроводі, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Доступу до ввідного газопроводу відповідачем надано не було. 04.10.2024 року Філією на адресу відповідача направлено лист з проханням забезпечити працівникам Рівненської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» вільний та безперешкодний доступ до газопроводів на об`єкт за адресою її проживання у зв`язку з необхідністю відновлення газопостачання. Зазначену вимогу відповідачем проігноровано, доступу не надано, про що складено відповідний акт.

Крім того, вказав, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним та не призведе до відновлення її порушеного права, оскільки зобов`язання відповідача надати доступ працівникам газової служби до її земельної ділянки для поновлення газопостачання за місцем проживання позивача не вирішить спір по суті. Позивачу необхідно звернутися до суду з негаторним позовом з метою зобов`язання відповідача утриматися від дій, які можуть перешкодити позивачу користуватися майном в майбутньому.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження

№ 12-158гс18).

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач є власником 1/4 частки житлового будинку по АДРЕСА_5 , інша частина буднику належить відповідачу ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2024 р.

Із робочого проекту газифікації житлового будинку по АДРЕСА_5 , виданого на ім`я позивача ОСОБА_1 , вбачається, що до квартири позивача підведено газопостачання, врізку здійснено від газової труби, розташованої на території частини житлового будинку відповідача, що по АДРЕСА_1 (згідно витягу з Державного реєстру речових прав АДРЕСА_3 ).

Пунктом 1 глави 1 Розділу VI Кдексу ГРМ закріплено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що на споживача природного газу покладено обов`язок дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм.

Із довідки ДОП СП ВП № 2 Рівненського РУП ГУНП від 13.06.2024 р., повідомлення Рівненської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 04.10.2024 р. вбачається, що позивач зверталася із заявами на неправомірну поведінку відповідача щодо самовільного перекриття газопостачання в її квартирі.

З акту про відсутність доступу від 17.10.2024 року вбачається, що відповідач не надала доступу до відключаючого пристрою на ввідному газопроводі, який знаходиться в її частині будинку, з метою перевірки причин відсутності газопостачання у квартирі позивача.

У заявці Костопільської дільниці Сарненського УЕГГ Рівненської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 05.06.2024 року зазначено, що у квартирі ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_5 відсутнє газопостачання, газ перекрито, можливо, іншим споживачем, доступ до вхідного крану з квартири АДРЕСА_6 для відновлення газопостачання відсутній.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив факт звернення позивача до ВП № 2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області із заявою на неправомірні дії ОСОБА_3 щодо відключення газопостачання, проводилася відповідна перевірка цієї заяви та відповідачу було рекомендовано не чинити перешкоди у користуванні спільною газовою трубою.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що позивач - її дочка, у вказаному будинку вона проживала з 1990 років. У 1994 році почалася газифікації їх вулиці. У 1995 році до їх частини будинку, що по АДРЕСА_5 підключили газ згідно робочого проекту. Пізніше було встановлено лічильник, відкрито особовий рахунок, вони сплачували послуги за користування природним газом. У 2002 році відповідач стала висловлювати претензії, що вона неправильно підключилася до її газопровідної труби та у червні 2024 року перекрила газ, оскільки вентиль знаходиться на її частині будинку, яка є огородженою територією.

Разом із тим у Постанові КЦС ВС від 18.06.2024 № 758/113/23 (61-18061 св 23) вказано, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, провадження № 12-61гс21 (пункт 148)).

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним та не призведе до відновлення її порушеного права, оскільки зобов`язання відповідача надати доступ працівникам газової служби до її земельної ділянки для поновлення газопостачання в її квартирі не вирішить спір по суті, не забезпечить належного захисту її права в майбутньому. Позивачу необхідно звернутися до суду відповідно до ст. 391 ЦК України з негаторним позовом про усунення перешкод у користуванні системою газопостачання, зобов`язання відповідача утриматися від дій, які можуть перешкодити позивачу користуватися цим майном у майбутньому.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 2, 5, 10 - 19, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом зобов`язання надати дозвіл працівникам газопостачальної компанії ТОВ «Газорозподільні мережі України», яка здійснює обслуговування газових мереж за адресою АДРЕСА_5 , на доступ до земельної ділянки ОСОБА_3 , що за адресою АДРЕСА_1 , для поновлення газопостачання - відмовити.

Понесені судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 11 червня 2025 року.

Суддя: Р. М. Снітчук