Справа № 932/7351/24
Провадження № 2/932/2680/24
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Ярощук О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

установив:

Короткий опис справи.

Позивач через свого представника 27.08.2024 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом у якому прохав суд:

- стягнути із ОСОБА_1 (на користь АТ «ПУМБ» (; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 51 524 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот двадцять чотири гривні) 05 коп., з яких 31 186,67 грн. заборгованість за кредитом, 5,38 грн заборгованість за процентами та 20 332 грн заборгованість за комісією.

- стягнути з ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять двігривні) грн 40 коп.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не виконує умови кредитного договору у зв`язку з чим має заборгованість перед банком у зазначеній сумі.

Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.08.2024 головуючою суддею визначено Ярощук О.В. (а.с.32).

Відповідно до відповіді відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Дніпровської міської ради від 15.10.2024 ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 12.04.2010 року (а.с.35). Відповідач заходів щодо отримання кореспонденції не вжив, судова кореспонденція повернулась на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення ОСОБА_1 щодо розгляду справи, яка стосується її безпосередньо.

Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему.

Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів.

Суд виходить із того, що відповідач хоч і не отримав кореспонденцію, надіслану йому неодноразово судом за місцем реєстрації, само по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для того, щоб стверджувати про те, що права відповідача за статтею 6 § 1 Конвенції могли були порушені.

У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 910/1730/22 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ЦПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20).

Правом подати відзив відповідач ОСОБА_1 не скористалася. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

При поданні позовної заяви, представник позивача просив суд проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження, здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження із викликом учасників розгляду справи.

У силу приписів ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено.

06 грудня 2021 року між АТ "ПУМБ" та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір №. За умовами договору банк надав позичальнику кредит у сумі 40 000, 00 грн., розмір процентної ставки 0,01% річних, реальна річна процентна ставка 77,042, строк кредиту - 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 % (а.с.7-8).

Матеріалами справи підтверджено, що банком відповідачеві були надані кредитні кошти в розмірі 40 000, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 06.12.2021 №TR.54278702.104597.25578 (а.с.19-зворот) та випискою із особового рахунку за період 06.12.2021- 01.07.2024 (а.с.21-зворот-23).

Станом на 01.07.2024 року за Кредитним договором № від 06.12.2021 року виникла заборгованість на загальну суму 51 524 грн. 05 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 31 186 грн. 67 коп. та заборгованості за процентами у розмірі 5 грн. 38 коп., заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості 20 332 грн (а.с.20-21).

Матеріалами справи підтверджено, що письмова вимога (повідомлення) про необхідність сплати заборгованості перед АТ «ПУМБ» у розмірі 51 524 грн. 05 коп. протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, направлялась відповідачу ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 06.12.2021 року за вих. № КНО-44.2.2./382 від 02.07.2024 року, на адресу відповідача, зазначену у договорі, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою та реєстром згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих. (а.с.17).

Отже, відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Релевантне законодавство.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Вимогами ч. 1 ст.1056-1ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною.

Як вбачається із положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із вимогами ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Статтею 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо комісії.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 20 332 гривні за кредитним договором № від 06.12.2021 року.

Висновки суду.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

У вказаній справі відповідач ОСОБА_1 доводи, викладені у позовній заяві щодо неналежного виконання нею взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, не спростувала. У судове засідання з розгляду справи відповідач чотири рази не з`явилася, відзиву на позовну заяву суду не надала, розрахунок позивача належними та допустимими доказами не спростувала.

За таких обставин, суд вважає, що позивач довів обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростовано, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають частковому задоволенню, а саме 31 186,67 грн заборгованості по кредиту та 5,38 грн заборгованості за процентами, у стягенніз відповідача комісії за обслуговування у розмірі 20 332 грн слід відмовити.

Щодо судового збору.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с.5).

Враховуючи те, що позовну заяву АТ «ПУМБ» задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 1833,11 грн., виходячи з розрахунку: 31 192,05 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 3028 грн. (сума сплаченого судового збору) : 51 524,05 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1833,11 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

- стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № від 06.12.2021 року, в загальному розмірі 31 192 (тридцять одна тисяча сто дев`яносто дві гривні) 05 копійок;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» витрати зі сплати судового збору у сумі 1833 (одна тисяча вісімсот тридцять три гривні) копійок.

У задоволені інших вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Відомості сторін:

Позивач: АТ «ПУМБ», ; вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 30 травня 2025 року.

Суддя Оксана ЯРОЩУК