Провадження № 22-ц/802/631/25 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , поданою від його імені представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2025 року

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 27 листопада 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3297997, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним використанням одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов якого кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на зазначену клієнтом його платіжну карту.

19.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19102023, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 3297997 на суму 4 146,07 грн, з яких 599,99 грн заборгованість за основною сумою боргу; 3 546,08 грн заборгованість за процентами.

06 січня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 01264-01/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним використанням одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача.

01.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Інвеструм груп» укладено договір факторингу № 1062023; а 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-1, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 01264-01/2023 на суму 4 813,35 грн, з яких 1 500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 3 313,35 грн заборгованість за процентами.

06 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79515551 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредит надається шляхом перерахування коштів кредиту на банківський картковий рахунок позичальника.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 79515551 на суму 22 000 грн, з яких 5 500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 16 500 грн заборгованість за процентами.

20 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2718643 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредит надається шляхом перерахування коштів кредиту на банківський картковий рахунок позичальника.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 2718643 на суму 14 500 грн, з яких 4 000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 10 500 грн заборгованість за процентами.

11 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 18109-03/2024, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним використанням одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача.

20.06.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20062024, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 18109-03/2024 на суму 3 550 грн, з яких 1 000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2 550 грн заборгованість за процентами.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, то у нього за кредитними договорами утворилася заборгованість, яку позивач просив стягнути на свою користь:

- за договором позики № 79515551 від 06 лютого 2024 року у розмірі 22 000 грн;

- за договором позики № 2718643 від 20 лютого 2024 року у розмірі 14 500 грн;

- за кредитним договором № 01264-01/2023 від 06 січня 2023 року у розмірі 4 813,35 грн;

- за кредитним договором № 3297997 від 27 листопада 2022 року у розмірі 4 146,07 грн;

- за кредитним договором № 18109-03/2024 від 11 березня 2024 року у розмірі 3 550 грн.

Відшкодувати судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 22 000,00 грн заборгованості за договором позики № 79515551 від 06 лютого 2024 року.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14 500,00 грн заборгованості за договором позики № 2718643 від 20 лютого 2024 року.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 4 813,35 грн заборгованості за кредитним договором № 01264-01/2023 від 06 січня 2023 року.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 4 146,07 грн заборгованості за кредитним договором № 3297997 від 27 листопада 2022 року.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3 550,00 грн заборгованості за кредитним договором № 18109-03/2024 від 11 березня 2024 року.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3 028 грн судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 від імені відповідача ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові та відшкодувати понесені судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи проведено без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог.

Проте, до такого висновку суд дійшов помилково, без належного з`ясування обставин справи та дослідження наданих сторонами доказів.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище наведеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладення в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі статтею 64 ЦПК України докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з матеріалами справи 27 листопада 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 було укладено договір № 3297997 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним використанням одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов якого предметом договору є надання кредиту у сумі 600,00 грн строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, зі сплатою 1,99 % за кожен день користування кредитом, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, наданої клієнтом товариству з метою отримання кредиту (п. п. 1.2., 1.3., 1.4., 2.1).

У п. 5.1.3. передбачено право товариства укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта.

19.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19102023, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики.

06 січня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 01264-01/2023, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним використанням одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов якого предметом договору є надання кредиту у розмірі 1 500 грн строком на 20 днів, тобто до 25.01.2023, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,10 % на добу, у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.7.).

Відповідачем у розділі «Реквізити сторін» зазначено реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_1 .

У п. 3.1.4. передбачено право товариства відступити право вимоги за договором третій особі без згоди клієнта.

01.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «Інвеструм» укладено договір факторингу № 1062023; а 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-1, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики.

06 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79515551 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого предметом договору є надання кредиту у розмірі 2 000 грн строком на 30 днів, тобто до 06.03.2024, зі сплатою 2,50 % за кожен день користування кредитом, у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. п. 1., 2.1., 2.2., 2.3.).

Відповідачем у розділі «Реквізити сторін» зазначено реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_1 .

У п. 5.5. передбачено право товариства відступити право вимоги за договором третій особі без згоди клієнта.

Сторонами 06.02.2024 укладено додаткову угоду до цього договору позики, відповідно до умов якої на підставі звернення позичальника позикодавець збільшив суму наданої позики ще на 3 500 грн, у зв`язку із чим загальний розмір позики становить 5 500 грн.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, до якого вносилися зміни та доповнення додатковими угодами № 2 від 28.07.2021, № 29 від 20.06.2024.

20 лютого 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2718643 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого предметом договору є надання кредиту у розмірі 4 000 грн строком на 15 днів, тобто до 06.03.2024, зі сплатою 2,50 % за кожен день користування кредитом, у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. п. 1., 2.1., 2.2., 2.3.).

Відповідачем у розділі «Реквізити сторін» зазначено реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_1 .

У п. 5.5. передбачено право товариства відступити право вимоги за договором третій особі без згоди клієнта.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, до якого вносилися доповнення додатковою угодою № 30 від 24.06.2024.

11 березня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 18109-03/2024 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого предметом договору є надання кредиту у розмірі 1 000 грн строком на 120 днів, тобто до 08.07.2024, зі сплатою 2,50 % за кожен день користування кредитом, у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_2 , вказаної клієнтом (п. п. 1.1, 1.2., 1.4.1., 1.6.).

Відповідачем у розділі «Реквізити сторін» зазначено реквізити платіжної банківської картки № НОМЕР_2 .

У п. 4.1.4. передбачено право товариства відступити право вимоги за договором третій особі без згоди клієнта.

20.06.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20062024, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики.

Дослідивши усі кредитні договори, колегія суддів доходить висновку про їх укладення, шляхом їх підписання відповідачем електронним підписом, відтвореним використанням одноразового ідентифікатора, який було надіслано на його номер мобільного телефону.

Разом із тим, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження перерахування коштів кожним з кредиторів після укладення кредитних договорів, хоча про цю обставину відповідач зазначав як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі.

З урахуванням вимог ст. 12 ЦПК України апеляційний суд ухвалою від 21.05.2025 роз`яснив позивачу його право подати такі докази та наслідки їх неподання, яка залишилася позивачем без реагування.

Крім того, позивачем до позовної заяви приєднано як додатки до договорів факторингу копії актів прийому-передачі реєстру боржників та витяги з реєстрів боржників, які не є письмовими доказами у розумінні ст. 95 ЦПК України.

Жоден з актів не містить повного його тексту.

Не надано жодного саме витягу з реєстру боржників, а приєднано самостійно створений документ під назвою «Витяг», який не містить необхідних реквізитів, та у якому не зазначено порядкового номера боржника ОСОБА_1 у цьому реєстрі.

Ухвала апеляційного суду від 21.05.2025 про витребування, з урахуванням вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України, для дослідження в судовому засіданні оригіналів або належним чином завірених копій реєстрів боржників до договорів факторингу із інформацією щодо відповідача залишилася позивачем не виконаною.

Документи під назвою «Розрахунок заборгованості за кредитом» містять у собі лише цифрові позначення без фактичного зазначення (проведення певних математичних дій), яким чином ці цифрові позначення встановлено.

Цим самим не надано суду можливості перевірити перехід до позивача права вимоги за кожним кредитним договором і правильність нарахування заявлених до стягнення коштів.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що позивачем усупереч вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надано належних, достовірних і допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача права вимоги за кожним кредитним договором та наявності у відповідача заборгованості за кредитними договорами у заявлених розмірах та підстав для її стягнення, у зв`язку із чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції про задоволення позову зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК).

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 633,60 грн підлягають відшкодуванню позивачем.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заяву про стягнення і намір подати докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із запереченням на позов відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву і докази про оплату коштів у розмірі 7 000 грн також подано представником від імені відповідача до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Жодних заперечень щодо заявленого відповідачем до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн позивач до суду першої інстанції не подав.

Про свою незгоду із заявленими до стягнення витратами на професійну правничу допомогу позивач подав лише у відзиві на апеляційну скаргу.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення вимог про стягнення таких витрат у суді першої інстанції у заявленому розмірі 7 000 грн.

А оскільки апеляційна скарга фактично аналогічна за змістом відзиву на позовну заяву, що не потребувало затрати додаткового часу і зусиль для її подання, з урахуванням заперечень позивача щодо заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку, що такі витрати за подання апеляційної скарги необхідно зменшити до 1 000 грн, який є розумним з урахуванням складності справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану від його імені представником ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп судового збору і 8 000 (вісім тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді