Справа № 716/824/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2025 місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Шпаковської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Козловська Юлія Павлівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , в особі свого адвоката Козловської Ю.П., звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 86,20 кв.м., житловою площею 59,10 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 08.05.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання, витребувані докази.

Відповідачі відзив не подали.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.05.2025 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи.

Позивачка та її представниця в судове засідання не з`явилися, остання подала заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ржавинці Чернівецького району Чернівецької області помер ОСОБА_4 , про що виконкомом Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області вчинено актовий №11 від 11.03.2016 року (а.с.8).

За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини (ст.ст.1220, 1221 ЦК України).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 .

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст.1223 ЦК України).

Заповіт на випадок смерті ОСОБА_4 відсутній.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив спадкодавця, його батьки мають право на спадкування за законом у першу чергу.

Позивачка ОСОБА_1 є дружиною, а відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - синами померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11), свідоцтвами про народження (а.с.38 зв.).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 разом з ним постійно проживали дружина ОСОБА_1 , сини ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ..

Протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , будучи спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 з заявами про відмову від спадщини до нотаріуса не зверталися.

Таким чином, позивачка, відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , і є такими що прийняли спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними і можуть бути змінені за письмовою угодою між спадкоємцями, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна.

За матеріалами спадкової справи №41/2017, заведеної після смерті ОСОБА_4 , нотаріальна посвідчена угода між спадкоємцями ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 щодо зміни їх часток у спадщині з приводу нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_1 відсутня.

А отже, вирішуючи позов, суд виходить з рівності часток спадкоємців ОСОБА_4 , у спадщині.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

24.09.2024 ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 1/3 частки на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Водночас, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2024 року, приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Малітовською Т.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно на ім`я померлого.

З матеріалів справи, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 13 грудня 1995 року.

Згідно з п.4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За даними Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, домоволодіння АДРЕСА_1 належало ОСОБА_5 (а.с.18).

Пленум Верховного Суду України у п.9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Згідно технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 , вказане домоволодіння складається з житлового будинку під літ.«А» (1989 рік побудови), загальною площею 86,20 м.кв., житловою площею 59,10 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літньої кухні під літ.«Б», сараю під літ. «В», «Г», вбиральні під літ. «Д», котельні під літ. «Е», огорожі під №1-2, криниці під №3 (а.с.12-15).

Таким чином, досліджені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння АДРЕСА_1 побудоване ОСОБА_5 відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі №12 запис №0568-2 сторінка 61 (а.с.18).

Згідно з листом №10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Отже, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, актовий запис №18, вчинений Ржавинецькою сільською радою Заставнівського району 22.12.1996 (а.с.34 зв.).

Відповідно до ст.ст.524-526 ЦК УРСР, положення якого застосовуються до спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

ОСОБА_2 син ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ,що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.41), а отже є спадкоємцем першої черги за законом.

Положеннями ст.ст.548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з довідкою Юрковецької сільської ради №241 від 24.03.2025 (а.с.18), після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 її син ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом вступу у володіння майном, однак у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 не встиг оформити права на спадкове майно (а.с.19).

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що за життя ОСОБА_5 набула право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , право на яке після її смерті перейшло в порядку спадкування до сина ОСОБА_4 .. За життя ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 у вигляді прав на домоволодіння АДРЕСА_1 однак, спадкові права на нерухоме майно у встановленому законом порядку не оформив, правовстановлюючий документ на домоволодіння не отримав. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право на домоволодіння АДРЕСА_1 перейшло до його дружини ОСОБА_1 , однак остання позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через органи нотаріату, оскільки відсутня реєстрація права власності на ім`я спадкодавця ОСОБА_4 ..

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спадкові права позивачки порушені та підлягають судовому захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку на домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 141, 200, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 328, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Козловська Юлія Павлівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_1 , право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , що в плані під літ.«А» загальною площею 86,20 м.кв., житловою площею 59,10 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: літньої кухні під літ.«Б», сараю під літ. «В», «Г», вбиральні під літ. «Д», котельні під літ. «Е», огорожі під №1-2, криниці під №3, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська