ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4228/25 Справа № 199/9148/20 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О. В. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Гапонова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року в цивільній справі номер 199/9148/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочин,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину, у якому просив суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачених грошових коштів за нікчемним договором про відступлення права вимоги від 29 грудня 2017 року у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ становить 560000,00 грн.

28.01.2024 року до суду надійшло клопотання від позивача ОСОБА_1 , у якій, з посиланням на вимоги ч. 1 ст. 55 ЦПК України, він просив замінити позивача на його правонаступника ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 посилався на те, що між первісним позивачем та ОСОБА_3 08.02.2022 року укладено договір відступлення права вимоги, за яким останній набув права вимоги за нікчемним правочином від 29.12.2017 року, укладеним з ОСОБА_2 .

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну позивача на його правонаступника відмовлено, задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Малеги Світлани Олександрівни, зобов`язано позивача ОСОБА_1 надати суду не пізніше наступного підготовчого засідання оригінал договору відступлення права вимоги від 29.12.2017 року, сторонами якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 в підготовчі та судові засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину та відкладено підготовче засідання до 19 лютого 2025 року о 09:15 год.

Із вказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні клопотання позивача про заміну його правонаступником не погодився позивач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року в цивільній справі №199/9148/20 в частині відмови у задоволенні клопотання позивача про заміну позивача на його правонаступника і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким клопотання позивача задовольнити.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині є такою, що постановлена в порушення норм процесуального права та порушує права позивача.

Відповідні копії договору про відступлення права вимоги були засвідчені та подані до суду як ОСОБА_3 так і позивачем ОСОБА_1 , і яким чином не зазначення дати такого засвідчення впливає на суть даного договору та його неприйняття судом позивачу незрозуміло.

До суду ще в 2022 році було подано заяву про залучення до участі у справі №199/9148/20 правонаступника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яку суд також двічі проігнорував, до цього, і жодним чином не вирішував дане питання.

Тобто, суд першої інстанції вже третій рік ігнорує волю позивача про заміну його на правонаступника.

Позивач вбачає у цій формальній відмові чергове затягування судового процесу з боку суду та відповідача, і чергове порушення процесуальних прав позивача.

Від ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Малега С.О., надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційний суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2025 року залишити без змін

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про заміну позивача на правонаступника у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, оскільки: надано лише фотокопію договору відступлення права вимоги від 08.02.2022 року, яка не засвідчена належним чином (відсутня дата посвідчення, підпис, прізвище засвідчувача тощо), що порушує вимоги ст. 95 ЦПК України; у договорі є посилання на Додаток 1, який не долучено, що унеможливлює встановити повну оцінку змісту правовідносин і обсягу переданих прав.

Таким чином, факт правонаступництва не підтверджено жодним належним доказом.

Посилання скаржника в своїй апеляційній скарзі на систематичне затягування справи як судом так і відповідачем не відповідають дійсним обставинам справи, та спростовуються матеріалами справи, оскільки саме неявка позивача призводить до затягування справи.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2024 року, а потім і оскаржуваною ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2025 року визнано обов`язковою участь позивача ОСОБА_1 в цивільній справі №199/9148/20. Навіть після визнання обов`язкової участі позивача у справі, ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, не виправив недоліки поданого ним клопотання, не виконав вимоги суду, та не повідомив про причини своєї неявки, і не забезпечив участі у справі свого представника, натомість звертається з апеляційного скаргою на таку ухвалу.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Малега С.О. апеляційну скаргу не визнала, просила її відхилити та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до апеляційного суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 25, 26, 28, 35, том 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю позивача.

Заслухавши суддю доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 28 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що у грудні 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину.

28.01.2025 до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 , у якій, з посиланням на вимоги ч. 1 ст. 55 ЦПК України, він просив замінити позивача на його правонаступника ОСОБА_3 (а.с. 229, том 1)

До матеріалів справи долучено копію договору відступлення права вимоги від 08.02.2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 230, том 1).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про заміну позивача його правонаступником, суд першої інстанції виходив з його безпідставності, а саме відсутності належних та допустимих доказів переходу до ОСОБА_3 матеріальних прав та обов`язків у спірних правовідносинах.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з частинами 1, 2 статті 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частиною 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частина 6 статті 95 ЦПК України передбачає, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Судом встановлено, що у грудні 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину.

28.01.2025 року до суду надійшло клопотання від позивача ОСОБА_1 , у якій, з посиланням на вимоги ч. 1 ст. 55 ЦПК України, він просив замінити позивача на його правонаступника ОСОБА_3 . З аналогічною заявою 28 січня 2025 року до суду також звернувся ОСОБА_3 (а.с. 232, том 1).

До матеріалів справи долучено копію договору відступлення права вимоги від 08.02.2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Судом першої інстанції встановлено, що фотокопія договору відступлення права вимоги від 08.02.2022 року належним чином не засвідчена, оскільки не містить дати її засвідчення, крім того, у п. 4 зазначеного договору містить посилання на Додаток 1 до договору, копію якого не додано до клопотання.

Разом з тим, виражаючи сумнів у добросовісному здійсненні позивачем обов`язку з подання доказів на підтвердження доводів клопотання про заміну позивача його правонаступником, а саме, договору відступлення права вимоги від 08.02.2022 року, судом першої інстанції не було витребувано оригінал вказаного доказу у відповідності до положень частини 7 статті 81, частини 6 статті 95 ЦПК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції передчасно зроблено висновок про відмову у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну позивача на його правонаступника.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 379 ЦПК України і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 05 червня 2025 року.

Суддя: