Справа № 135/207/25
Провадження № 2/135/165/25
17.06.2025 Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
ОСОБА_1 звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В обґрунтування позову зазначив, що вироком Ладижинського міського суду Вінницької області у справі №135/1596/23 від 01.12.2023 ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 700 грн в дохід держави. Так, проходячи військову службу на посаді кулеметника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.3 Конституції, 22.09.2023 близько 18 години, солдат ОСОБА_2 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_1 , маючи умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, умисно наніс йому два удари кулаками правої та лівої рук в область обличчя.
В результаті протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілому ОСОБА_1 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої половини обличчя зліва, забійна рана нижньої губи і слизової присітки рота і десен, на яких проводилось хірургічне втручання, травматичного вивиху першого та другого верхніх зубів, яке виникло від дії тупого твердого предмета. Вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21 дня.
Внаслідок зазначеного правопорушення позивачу була заподіяна матеріальна та моральна шкода. Матеріальна шкода полягає у понесених витратах для усунення наслідків та лікування розладу здоров`я у вигляді синця нижньої половини обличчя зліва, забійної рани нижньої губи і слизової присітки рота і десен, на яких проводилось хірургічне втручання, травматичного вивиху двох першого та другого верхніх зубів, а також у витрачених грошових коштах на операційне втручання, придбання ліків та інших предметів, необхідних для відновлення здоров`я, на медичне обстеження та транспортні витрати всього в сумі 132 402,11 грн.
Крім того, діями відповідача позивачу була завдана також моральна шкода, яка полягає у тому, що позивач був вимушений тривалий час терпіти сильний біль внаслідок завдання тілесних ушкоджень та страждати як тілесно так і душевно, оскільки дуже злякався за своє життя та здоров`я. Тривалий час позивач був вимушений лікуватися, приймати ліки, виконувати інші неприємні процедури, він вимушений іноді приймати знеболювальні препарати, що завдає йому додаткових постійних та тривалих моральних страждань. Позивач оцінює заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.
У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 132 402,11 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 100 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
У судове засідання позивач не з`явився, його представник ОСОБА_3 подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення суду.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, місце і дату судового засідання. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов до суду не подав.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.12.2023 у справі №135/1596/23 ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. У вироку зазначається, що проходячи військову службу на посаді кулеметника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.3 Конституції, 22.09.2023 близько 18 години, солдат ОСОБА_2 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_1 , маючи умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, умисно наніс йому два удари кулаками правої та лівої рук в область обличчя.
В результаті протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілому ОСОБА_1 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої половини обличчя зліва, забійна рана нижньої губи і слизової присітки рота і десен, на яких проводилось хірургічне втручання, травматичного вивиху першого та другого верхніх зубів, яке виникло від дії тупого твердого предмета. Вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21 дня.
Згідно Акта виконаних робіт від 09.01.2024 зазначено, що лікарем ОСОБА_4 проведено роботи: імплантація 11, 12 зубів (Straumann) 3.3ммх12мм та формувач ясен, кісткова пластика з Мембраною в діл. 11,12 (Bio-Oss, 1г) склали разом загальну суму 90 000 грн.
Згідно Акта виконаних робіт від 03.09.2024 зазначено, що лікарем ОСОБА_4 проведено роботи: керамічна реставрація на імпланті, 1 категорія, загальною вартістю на суму 40 000 грн.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Верховний Суд указує, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Згідно з ч. 2 ст.22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Зі змісту цієї норми вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто будь-які витрати, які стягуються на користь потерпілого на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я.
Специфіка шкоди, яка завдана здоров`ю, полягає також і в тому, що вона не може бути відшкодована в натурі та оцінена в грошовому еквіваленті. Саме тому об`єктом відшкодування буде не зазначена шкода, а лише майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди. До таких втрат законодавець відносить: а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; б) додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Однак цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування.
При цьому, пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
Отже, оскільки судом було встановлено, що внаслідок винних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 спричинено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21 дня, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що полягає у понесених позивачем витратах для усунення наслідків та лікування розладу здоров`я. А саме лікування та відновлення двох зубів. Витрати на таке лікування та відновлення підтверджено актами виконаних робіт лікаря, на загальну суму 130000 грн.
Разом з тим, щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 2402,11 грн відповідно до наданих фіскальних чеків, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, що вказані витрати були прямо пов`язані із ушкодженнями, яких зазнав позивач від протиправних дій відповідача. Крім того, відсутні докази того, що дані препарати були необхідні для відновлення здоров`я позивача. Оскільки жодних доказів щодо того, що лікарем призначались такі препарати, як і доказів зв`язку необхідності призначення таких препаратів із ушкодженням здоров`я позивача матеріали справи не містять.
При цьому, суд враховує, що надані позивачем фіскальні чеки датовані 26-28 груднем 2023 року. Тоді як кримінальне правопорушення було вчинено щодо позивача 22 вересня 2023 року. Акти проведених лікарем робіт по лікуванню зубів датовані 09.01.2024 та 03.09.2024. Будь-якого зв`язку із проведеним лікуванням та придбаними препаратами позивачем не доведено.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Виходячи зі встановлених судом обставин, суд вважає доведеним факт завдання моральної шкоди ОСОБА_1 , що полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, що сталося з вини ОСОБА_2 . Оскільки неправомірними діям відповідача позивачу було завдано тілесні ушкодження, і це свідчить про перенесення ним фізичного болю та страждань, що безумовно негативно позначилося на його психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань.
У той же час, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що заявлений у позовній заяві розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 20 000 грн.
Визначення саме такого розміру відшкодування, на думку суду, є справедливою сатисфакцією для позивача, оскільки такий компенсації за моральну шкоду відповідає доведеним у справі глибині, інтенсивності, характеру та тривалості перенесених ОСОБА_1 моральних страждань, а також узгоджується із встановленими статтею 3 ЦК України вимогами розумності і справедливості, є достатнім для розумного задоволення потреб потерпілого та не призведе до його збагачення.
Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в зв`язку з подачею позову про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 130 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,2 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя