Справа №717/1263/25
Номер провадження 2/717/321/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді: Кудиби З. І.,

за участі секретаря судових засідань: Житарюк А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Кельменці, Дністровського району, Чернівецької області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 серпня 2023 року Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено актовий запис № 189, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частини заробітку.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. У поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, викликався до суду у порядку, встановленому ЦПК України.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка посилалася на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки.

Позивачка у позовній заяві просить також стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі части заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного вцку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає в позовній заяві, що відповідач жодним чином не бере участі в утриманні дитини.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу та стягнення аліментів неповнолітньої дитини в розмірі частини заробітку.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач 16 серпня 2023 року одружилися, шлюб зареєтрований Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільної стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено актовий запис № 189.

У сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позов заявлений з тих підстав, що шлюб носить формальний характер, подружжя спільно не проживає.

Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виданого 16 серпня 2023 року на бланку серії НОМЕР_3 та копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , виданого 11 лютого 2016 року на бланку серії НОМЕР_4 .

Суд вважає, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально, оскільки вони не підтримують сімейних стосунків і не ведуть подружнього життя, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам позивача.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям.

Враховуючи, що позивач заперечує проти збереження сім`ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу слід задовольнити.

Також відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу та не утримує свого неповнолітнього сина. Отже між сторонами виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини.

Частиною 2 статті 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 Сімейного Кодексу України).

Згідно до ч. 2 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право на стягнення аліментів з другого з батьків або іншого законного представника, має право звертатися до суду зі заявою про виплату аліментів на утримання дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати свого малолітнього сина до його повноліття, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю і з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у розмірі в розмірі части заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного вцку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 статті 430 ЦПК України передбачено, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць;

Враховуючи наведене, суд також вважає, що по справі слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 50 (п`ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини від шести до вісімнадцяти років, що становить 1 598 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 коп.

При визначенні часу з якого слід стягати аліменти суд враховує, що заява направлена позивачкою до суду 14 травня 2025 року, тому стягнення аліментів слід розпочати саме з 14 травня 2025 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовільнити повністю.

Вирішуючи питання щодо інших судових витрат суд враховує, що згідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд також враховує, що у даному випадку позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору в частині стягнення аліментів, а тому судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру на момент подання позову до суду згідно Закону України «Про судовий збір» визначено в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, тому з відповідача на користь держави слід стягнути 1 211,20 грн судового збору, тобто пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі ст.51 Коституції України ст.ст.56, 80, 83, 104, 110, 111, 112, 150 180, 191 СК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 43, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 141, 209, 258, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 16 серпня 2023 року у Хотинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено актовий запис № 189 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти в розмірі части заробітку (доходу) платника аліментів, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_6 до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Право на отримання аліментів припиняється у разі досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу аліментів за один місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, , що становить 1 598 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 09 червня 2025 року.

Суддя: