РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року

м. Харків

Справа № 639/883/25

Провадження № 2/639/790/25

Новобаварський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В. Б.,

за участю секретаря Семенюк А.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі- ТОВ «Кредитсервіс») звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитсервіс» заборгованість за кредитним договором №210413-001 від 13.04.2021 за період з 13.04.2021 по 23.08.2024 у розмірі 14045,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також суму, сплачену за правничу допомогу за підготовку та направлення позовної заяви до суду та представництва інтересів позивача у суді у розмірі 7000,00 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що 13.04.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №210413-001, який підписано одноразовим електронним підписом.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та сплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. За пунктом 2.2. Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до закінчення дії строку договору згідно графіку, передбаченого цим договором, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Згідно п. 9.3. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «Кредитсервіс» (далі - Правила). Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил. За п. 7.2. Кредитного договору, Сторони домовились, що Кредитодавець при підписанні цього Договору та при укладенні додаткових угод до нього може використовувати факсимільне відтворення підпису (факсимілє), аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного - числового підпису або іншого аналогу власноручного підпису.

За умовами кредитного договору клієнту було надано кредит у сумі 13000 грн. строком до 13.01.2022. Разові проценти (одноразова комісія за видачу кредиту у розмірі 7,5 %) стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Позичальник має зробити 9 щомісячних платежів, які необхідно вносити щомісячно до 13 числа відповідного місяця включно. На банківський рахунок позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 12025,00 грн. із врахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 975,00 грн. ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 23.08.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 14045,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту- 7220,00 грн., простроченої заборгованості за процентами 6825,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 13.04.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту №210413-001. (а.с. 18-19) За умовами договору відповідачу надано кредит у сумі 13000 грн., з відсотковою ставкою в місяць від початкової суми кредиту 7,5%, зі сплатою одноразової комісії в розмірі 7,5% - 975,00 грн. Позичальник має зробити 9 щомісячних платежів, які необхідно вносити щомісячно до 13 числа відповідного місяця включно. За графіком платежів сума щомісячного платежу становить 2419,44 грн., яка включає в себе погашення тіла кредиту в сумі 1444,44 грн. та сплату відсотків в розмірі 975,00 грн. Строк дії договору- до 13.01.2022.

ОСОБА_1 також підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с. 19 зв.-20), яким передбачено, що метою отримання кредиту є споживчі цілі.

Договір та Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Q19711.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Сторона позивача перерахувала відповідачу ОСОБА_1 на її картковий рахунок 12025,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №721 від 13.04.2021. (а.с. 35)

Відповідач до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не надає кошти для повного погашення заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №210413-001 від 13.04.2021 за період з 13.04.2021 по 13.03.2022 борг відповідача перед позивачем становить 14045,00грн. і складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту- 7220,00 грн., простроченої заборгованості за процентами 6825,00 грн. На погашення заборгованості за кредитом відповідачем було сплачено платежами від 10.05.2021, 13.06.2021, 09.07.2021 і 12.08.2021 в загальній сумі 9680,00 грн., з яких: 5780,00 грн.- на тіло кредита, 3900,00грн.- на % за користування кредитом. (а.с. 36)

Позивачем направлено на адресу відповідача досудову вимогу про існуючий борг перед ТОВ «Кредитсервіс» у сумі 14045,00 грн. (а.с. 33), яка до сих пір залишилась без реагування.

Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах,зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи,якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. (ч. 2 ст. 638 ЦК України)

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За нормами ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальна вартість кредиту для споживача це сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Із загальною вартістю кредиту за кредитним договором №210413-001 від 13.04.2021, яка включає суму кредиту, проценти за користування кредитом та одноразову комісію відповідач ознайомлений.

Згідно з ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За положеннями ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.

За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч. 1 ст.625 ЦК України)

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правилами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення договору та наявність заборгованості за тілом кредиту у сумі 7220 грн., з урахуванням часткового погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5780 грн. Зважаючи на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Кредитсервіс» не повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №210413-001 від 13.04.2021, яка становить 7220 грн.

Позивачем також пред`явлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за кредитним договором №210413-001 від 13.04.2021 станом на 13.03.2022 в сумі 6825,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

За умовами договору строк надання кредиту діє до 13.01.2022. Відомості про продовження строку дії договору після 13.01.2022 в матеріалах справи відсутні.

За графіком платежів позичальник мав сплатити відсотки за користування кредитом у період з 13.04.2021 по 13.01.2022 у сумі 8775,00 грн. (9 х 975,00 грн.) Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами відповідачем сплачено 3900 грн. Однак, позивачем нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 1950 грн. у період з 13.02.2022 по 13.03.2022. (а.с. 36)

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, що узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Отже, після спливу визначеного договором строку кредитування (13.01.2022) ТОВ «Кредитсервіс» не мав права нараховувати проценти за користування кредитними коштами.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками в розмірі 1950грн., нарахованими після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 13.01.2022, і вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в межах дії строку кредитного договору, з урахуванням часткового погашення заборгованості за % за користування кредитом в розмірі 3900 грн., - в сумі 4875 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат в розмірі 7000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За нормами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем надано Договір № 25-01/2023 від 25.01.2023 про надання правової допомоги (а.с. 39-41), у п. 4.1. якого сторони визначили, що розмір винагороди становить 7000,00грн. за підготовку та направлення позовної заяви або апеляційної, або касаційної скарги, Акт приймання-передачі справ на надання правової допомоги (Додаток №2 до Договору № 25-01/2023 від 25.01.2023 про надання правової допомоги, а.с. 44), Акт №3 приймання-передачі наданої правової допомоги від 04.01.2023 (Додаток №4 до Договору № 25-01/2023 від 25.01.2023 про надання правової допомоги, а.с. 45). Сплата коштів підтверджується платіжною інструкцією № 1567 від 05.01.2024 про оплату правничої допомоги згідно Акту №3 від 04.01.2024 по Договору №25-01/2023 від 25.01.2023 про надання правової допомоги у розмірі 7 000,00 грн. (а.с. 38)

Відповідно Акту №3 від 04.01.2024 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 (а.с. 45) заявлена до стягнення сума 7000 грн. справляється за підготовку та направлення/ подачу позовної заяви або апеляційної скарги, або касаційної скарги.

Суд зауважує, що справа за позовом ТОВ «Кредитсервіс» про стягнення заборгованості є типовою для позивача, не представляє для адвоката складності. Обставини справи викладені у позові в декількох абзацах, а інша частина заяви (на 8 аркушах)- це посилання на норми ЦК України, або дублювання типових положень кредитного договору. Отже, витрати на підготовку позовної заяви в сумі 7000 грн. є непідтвердженими і не підлягають стягненню з відповідача.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі №301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі №753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Керуючись такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи розумність розміру витрат позивача на правову допомогу, виходячи з характеру спірних відносин у справі, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення усіх заявлених витрат позивача на професійну правову допомогу. Суд вважає розмір судових витрат позивача на правову допомогу, пов`язаний зі складанням позовної заяви, яка є типовою для позивача і містить тільки номер договору та суму заборгованості явно завищеною, тому зменшує розмір витрат на правову допомогу до 2000 грн.

За правилами статті 141 ЦПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зі змінами, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов суд задовольняє частково, тобто на 86,11 %, судовий збір за подачу позовної заяви підлягає стягненню з відповідачів на користь ТОВ «Кредитсервіс» у сумі 2085,92 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, cуд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» суму заборгованості за кредитним договором №210413-001 від 13.04.2021 у розмірі 12095 (дванадцять тисяч дев`яносто п`ять) грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту- 7220 грн.; заборгованості за процентами 4875 грн. у межах дії строку договору з 13.04.2021 по 13.01.2022.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» суму сплаченого судового збору у розмірі 2085,92 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., а всього 4085 (чотири тисячі вісімдесят п`ять) грн. 92 коп.

В іншій частині у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс», адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Коновальця Євгена, будинок 36-Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В. Б. Єрмоленко