Справа № 186/861/25
Провадження № 2-н/0186/285/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м.Шахтарське.

Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А.,

розглянувши заяву Шахтарського міського житлово-комунального підприємства про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

11 квітня 2025 року заявник Шахтарське МЖКП звернулося до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за спожиті комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2 ст.167 ЦПК України).

Пунктом 8 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

На виконання вказаних вимог ч.5 ст. 165 ЦК України суддею скеровано запит щодо реєстрації боржника та отримано відповідь про смерть останнього.

Копією актового запису про смерть №2 від 04 січня 2023 року підтверджується, що боржник ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: п.7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Отже, ця стаття встановлює винятки з принципу загальності переходу спадщини, передбачаючи, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Оскільки, боржник ОСОБА_1 за вказаним зобов`язанням по оплаті комунальних послуг Шахтарському МЖКП померла, вирішення питання про наявність чи відсутність процесуального правонаступництва, залучення до розгляду справи правонаступників (спадкоємців) в даній категорії справ не передбачене, а вирішується у позовному провадженні, або ж заявник має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу лише до боржника ОСОБА_2 , вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу.

Згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст.162,163,165,166,260,353 ЦПК України, -суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Шахтарському міському житлово-комунальному підприємству у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті комунальних послуг.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду в порядку позовного провадження або в порядку наказного провадження до боржника - ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.А Янжула.