Справа № 404/9574/21
Номер провадження 2/404/2594/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Солук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з Публічного акціонерного товариства Національна компанія «Оранта» та ОСОБА_2 на його користь майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в сумі 92446,19 грн та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 5000,00 грн, обґрунтовуючи позов тим, що позивач, є власником автомобіля Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований 21 лютого 2019 року. Відповідачу належить автомобіль Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Транспортний засіб відповідача застрахований в Публічному акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». 12 вересня 2021 року о 12 год 40 хв ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на перехресті вулиці Євгена Тельнова з вулицею Вокзальною у місті Кропивницькому, здійснила рух заднім ходом не впевнившись в безпечності та скоїла зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу, який знаходився позаду, чим порушила вимоги пунктів 10.9, 10.10, Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у тому числі транспортний засіб позивача. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2021 року, який був складений на місці події відносно відповідача, саме вона порушила вимоги пунктів 10.9, 10.10 Правил дорожнього руху України, не дотримавшись безпечного інтервалу, допустила наїзд на автомобіль позивача, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Поступайло В.В. від 20 вересня 2021 року відповідача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена постанова суду набрала законної сили. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Відповідно до висновку експертного дослідження авто по визначенню вартості матеріального збитку транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 64948,95 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 169608,50 грн. Вартість проведення експертного дослідження суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до розрахункової квитанції, складає 7000,00 грн. Зазначає, що на момент подачі позову позивач сплатив аванс за придбання запчастин для ремонту автомобіля в сумі 142560,00 грн, та за вартість виконаних робіт по ремонту транспортного засобу в сумі 14530,20 грн. Таким чином станом на день подачі позову позивач витратив на ремонт пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля 157090,20 грн. Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» перерахував позивачу лише 64644,01 грн. Таким чином, залишок невідшкодованої суми матеріальної шкоди складає 92446,19 грн. Крім того, зазначає, що йому було завдано і моральної шкоди яка полягає в тому, що відсутність власного автомобіля значно ускладнило звичайний ритм життя позивача. А відтак, останній вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 57).

Через канцелярію суду відповідачем Публічним акціонерним товариство Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» подано відзив на позов (вх. № 17918 від 16.05.2023 року) в якому останній заперечує проти задоволення позову, зазначає, що згідно висновку експертного дослідження, наданого позивачем було визначено розмір матеріального збитку в сумі 64948,95 грн. Страховик проаналізувавши висновок дослідження погодився із вказаною сумою та відповідно до страхового акту від 11.11.2021 року зазначена сума була виплачена позивачу, і жодних заперечень зі сторони потерпілого до цього часу не надходило. Тобто, всі зобов`язання страховиком за нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», якими регулюються правовідносини між страхувальником і страховиком було виконано (а.с.82-92).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 травня 2023 року позовну заяву в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в сумі 92446,19 грн, залишено без розгляду (а.с.97).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.119).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила задовольнити. В судове засідання призначене на 23 квітня 2025 року позивач не з`явився, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 35497 від 27.08.2024 року) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, та підтримання позовних вимог (а.с.136).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.158), причин неявки суду не відомі, заяв, клопотань, та відзиву на позов до суду не подавала.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 вересня 2021 року по справі № 404/7004/21, номер провадження 3/404/2422/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн (а.с.7).

Як зазначено в вищевказаній постанові, ОСОБА_2 12 вересня 2021 року о 12 год 40 хв керуючи транспортним засобом Renault Megane, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на перехресті вулиця Євгена Тельнова з вулицею Вокзальною у місті Кропивницькому здійснила рух заднім ходом не впевнившись в безпечності та скоїла зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився позаду, чим порушила вимоги пунктів 10.9, 10.10 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.7).

Згідно висновку № 8700 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого унаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 64948,95 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого унаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 169608,50 грн (а.с.8-39).

Вартість проведення експертного дослідження суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 8700 від 22.09.2021 року, складає 7000,00 грн (а.с.40).

Згідно калькуляції № ТО-0000352 вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість запчастин та матеріалів склала 142560,00 грн.

Вищевказані кошти сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1232623 (а.с.42).

За виконання робіт по ремонту транспортного засобу Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 сплачено 14530,20 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 23.11.2021 року (а.с.46).

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Публічному акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», 17 листопада 2021 року позивач отримав від вказаної страхової компанії страхове відшкодування в сумі 64644,01 грн (а.с.47).

Таким чином, залишок невідшкодованої суми матеріальної шкоди позивачу складає 92446,19 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу Українит джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Частинами третьою-четвертою статті 1187 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдані матеріальні збитки позивачу, та сума страхового вішкодування не покрила вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 92446,19 грн.

Крім цього, позивач просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, частина перша статті 1167 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача під час керування автомобілем та шкодою нанесеною автомобілю позивача, в зв`язку з чим, наявні правові підстави для відшкодування останньому завдану моральну шкоду.

Обґрунтовуючи свої вимоги в частині заподіяння моральної шкоди позивач посилалась на те що, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, остання була позбавлена можливості вільно користуватися своїм транспортним засобом, змінився її усталений спосіб і ритм життя.

Так, згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»).

Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.

Крім цього позивач заявив до стягнення з відповідача вартість проведення оцінки завданого транспортному засобу матеріального збитку в сумі 7000,00 грн.

Частиною першою статті 133 Цивільного процесуального кодексу Ураїни визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 133 Цивільного процесуального кодексу України.)

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (частина шоста статті 139 Цивільного процесуального кодексу України).

На замовлення позивача, експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 виконано експертне дослідження матеріального збитку, нанесеного в результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортного засобу Mitsubishi Outlander, 2008 року впуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ( висновок № 8700, а.с. 8-39).

За виконання вказаного ескпертного дослідження, позивач сплатив 7000,00 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією № серія ВААВ № 492154 (том 1, а.с.19).

А відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вартість експертизи в сумі 7000,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», так як позивач являється особою з інвалідністю II групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , то з відповідача підягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 924,46 грн за позову вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, та 908,00 грн за позову вимогу про відшкодування моральної шкоди, що разом складає 1832,46 грн.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, статтями 4, 10, 11, 76-81, 141, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в сумі 92446,19 грн, моральної шкоди в сумі 5000,00 грн, а також витрат за проведення експертного дослідження в сумі 7000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1816,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засідання було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складння повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомо; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 05.05.2025 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка