Справа № 718/622/25
Провадження 2/718/208/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Мінів О.І.

секретаря судових засідань Анучкіної О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/622/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивачка ОСОБА_1 звернулася 11.03.2025 до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 03.01.2018 року, який розірвано Кіцманським районним судом Чернівецької області.

Від шлюбу в них є малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

Зазначає, що 28.04.2020 року за рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дочки в твердій грошовій сумі по 2250 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, вказує, що вона самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати малолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки для належного утримання дочки. Адже, дочка навчається в ліцеї №8 м.Чернівці, відвідує гурток з карате, займається додатково уроками англійської мова та математики. Крім того, відповідач не цікавиться навчанням дочки, її захопленнями, не турбується про стан її здоров`я, а тому вважає, що з сторони батька недостатньо матеріальної та моральної підтримки їх спільної дитини.

З посиланням на відповідні норми закону, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача та стягувати з ОСОБА_2 на утримання дочки в твердій грошовій сумі по 5000 гривень, до досягнення дитиною повноліття.

01.05.2025 відповідач ОСОБА_2 на адресу суду скерував письмові пояснення, в яких посилається на те, що він як батько розуміє обов`язок сплачувати аліменти та немає наміру від нього ухилятися, але вимога позивачки про сплату аліментів у більшому розмірі, а саме в сумі 5000 грн. є непосильоною для нього. Вказує, що на даний час він є безробітним, а також у нього на утриманні є ще одна малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, зазначає, що він також є годувальником інших членів сім`ї. Частину доходу, що отримує відходить для забезпечення належних умов проживання матері та її батьків, які є особами похилого віку та потребують постійного періодичного стаціонарного лікування. Вважає, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідача та спрможність сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розміру, а також доказів погіршення її матеріального стану для збільшення встановленого розміру аліментів. А тому просить, відмовити у задоволенні позову.

На підтвердження відсутності доходів , ОСОБА_2 надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу за період з січня 2022 по січень 2025.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи.

Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.03.2025 було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01.04.2025 (а.с.13)

02.05.2025 позивачка ОСОБА_1 на адресу суду скерувала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, не погоджується на зменшення аліментів.Просить справу розглядати без її присутності. (а.с.23)

05.05.2025 ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.06.2025 (а.с.25).

Від відповідача ОСОБА_2 04.06.2025 до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи Відомості з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 06.05.2025р.(а.с.27- 28)

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов до наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради Кіцманського району.(а.с.4)

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.04.2020 року за №718/669/20, ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі по 2250 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 09.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7-10)

Крім того, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 являється батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією цифрового документа від 03.04.2025.

Також суду надано відповідачем докази на підтвердження його сімейного стану: копія цифрового документа про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №5, номер свідоцтва НОМЕР_2 від 25.03.2022. (а.с.22)

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу ОСОБА_2 за період з січня 2022 по січень 2025, встановлено, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований , офіційного доходу не отримує.

Норми права, які застосував суд та мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Отже зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, а є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості.

Пред`являючи позов, позивачка не надала суду належних доказів зміни та покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком.

Сам по собі факт того, що відповідач є працездатною особою та може знаходити будь-який інший дохід, без надання таких доказів, на переконання суду не є доказом покращення матеріального становища відповідача.

Крім того, суд звертає увагу, що визначений розмір на теперішній час аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2250 грн. на дитину, що відповідає мінімально гарантованому розміру аліментів на дитину виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.(а.с.7-10)

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком ще однієї дитини Емілії, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджено копією цифрового документа від 03.04.2025 року та яка перебуває на його утриманні.

При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у відповідному розмірі.

Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розпорядившись своїми цивільними та процесуальними правами на власний розсуд, позивачка не виконала вимог закону щодо належного обґрунтування та доказування позову, її вимоги ґрунтуються на недопустимих у доказуванні припущеннях та жодним чином не доведені належними та допустимими доказами.

Зокрема, позивачка не довела, що відповідач отримує дохід, який значно покращив його матеріальне становище з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі. Також позивач не надала доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення здоров`я.

В свою чергу, відповідач надав суду докази на підтвердження того, що його матеріальне становище жодним чином не покращилося. Зокрема з Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 06.05.2025 вбачається, що сума доходу ОСОБА_2 за період з січня 2022 року по січень 2025 року становить 3641,00 грн..

Поряд із цим, стягувач аліментів за наявності для того підстав не позбавлена права в подальшому ставити питання про зміну розміру стягуваних аліментів відповідно до ст. 192 СК України зі зміною способу їх стягнення чи без такої зміни, а також про участь батька у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами, вирішувати питання щодо заборгованості за аліментами чи діяти в інший передбачений законом спосіб на захист прав дитини.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а в задоволенні позову відмовлено повністю, відтак судові витрати судом не розподіляються.

Враховуючи наведене, ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 223, 259, 263, 264, 265 , 268, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: О.І.Мінів