Справа № 752/7662/24
Провадження № 2/752/5125/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Зінченка Д.В.

представника позивача- ОСОБА_1

представників відповідача- ОСОБА_5, Коткова О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Т.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається в позові на те, що з 2015 до 2023 року проживала із спадкодавцем однією сім`єю як особи, які пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Всі питання, пов`язані з похованням померлого, також вирішувала вона.

Проживали вони в квартирі АДРЕСА_1 .

13 жовтня 2023 року до майна померлого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окруну Синицею Т.В була відкрита спадкова справа №83/2023.

Листом приватного нотаріуса від 13 листопада 2023 року було повідомлено, що доля отримання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно звернутися до суду за становленням факту проживання із спадкодавцем.

З урахуванням цього, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 11 квітня 2024 року та відповідно до ст.33 ЦПК України визначено складу суду.

Ухвалою суду від 16 травня 2024 року в справі відкрито провадження за парвилами загального позовного провадження.

Сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження в справі, відповідачці копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ст.187 ЦПК України відповідачці був наданий строк для подачі відзиву.

23 червня 2024 року представник відповідачки подала відзив.

В тексті відзиву представником відповідачки викладено клопотання про направлення справи за підсудністю за місцем проживання відповідачки до Стрийського міськрайонного суду Львівської бл.

Посилається на те, що позивачка не надала доказів наявності нерухомого майна в Голосіївському р-ні м.Києва, а відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 квітня 2024 року, за спадкодавцем не зареєстроване майно в Голосіївському р-ні м.Києва.

З урахуванням цього вважає, що провадження в справі відкрито помилково, а тому справа має розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Представники відповідачки в судовому засіданні дане клопотання підтримали.

Представник позивачки проти завяленого клопотання заперечувала, посилаючись на те, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 04 грудня 2021 року померлий був власником квартири АДРЕСА_1 а тому справа має розглядатися за місцем знаходження спадкового майна.

Обговоривши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задовлення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Предметом спору сторін є право позивачки на спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 04 грудня 2001 року померлий є власником квартири АДРЕСА_2 .

Право власності померлого зареєстроване в установленому законом на момент укладення договору порядку, а саме в Київському міському бюро технічної інвентаризації права власності на об`єкти нерухомого майна.

Реєстраційний напис вчинений 06 грудня 2001 року на правовстановлюючому документі та зареєстрований у реєстрову книгу № д.147-7 за реєстровим №790.

Таким чином, спір, що виник між сторонами, є спором з приводу нерухомого майна.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 лютого 2021 року в справі №911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі №910/10647/18 зазначено, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним судом.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування процесуальних норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27, 28 ЦПК України.

Таким чином спір, що виник між сторонами, має предметом встановлення права позивачки на спадкування нерухомого майна, яке розташоване на території Голосіївського р-ну м.Києва, має виключну підсудність, а тому повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна, а сааме квартири АДРЕСА_1 .

Суд при цьому не може вважати обґрунтованим посилання представника відповідачки на інформацію з Державного реєстру речових прав у клопотанні про направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

01 січня 2013 року вступив у силу Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

До 2013 року реєстраційним органом, який здійснював реєстрації речових прав, було Бюро технічної інвентаризації або інші органи, які діяли при органах місцевого самоврядування.

Починаючи з 01 січня 2013 року почав діяти Реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

При цьому права, що виникли до 2013 року, визнаються дійсними і не потребують перереєстрації відповідно до Закону.

Таким чином, відсутність у Державному реєстрі ручових прав інформації про право власності померлого на квартиру не є підставою для висновку про відсутність права власності на неї, а також застосування правил загальної підсудності в справі.

Керуючись ст. ст.27, 30 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідачки - адвоката Коткової О.А. про передачу справи за підсудністю відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Машкевич