Провадження №2/359/1126/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Сеньківської сільської ради, комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мороз Руслана Дмитрівна, про визнання спільної часткової власності на домоволодіння,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з вказаним позовом та посилаються на те, що з 30 вересня 1978 року ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 . Під час шлюбу вони побудували домоволодіння по АДРЕСА_1 . Цей об`єкт нерухомого майна перебував в їх спільній сумісній власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. У зв`язку з цією подією спільна сумісна власність на домоволодіння припинилась: ОСОБА_3 набула право власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна, а інша 1/2 частка в домо-володінні ввійшла до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що за час свого життя спадкодавець не склав заповіт, після його смерті спадкування здійснювалось за законом. До спадкоємців першої черги за законом належала ОСОБА_3 , яка була дружиною спадкодавця, а також його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини. На день відкриття спадщини позивач постійно проживав разом з ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_2 вчасно подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Він у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 , та набув право власності на спадкову 1/2 частку в домоволодінні. У зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння по АДРЕСА_1 , позивачі позбавлені можливості оформити право власності на їх частки у вказаному об`єкті нерухомого майна. Тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять суд визнати за кожним позивачем право власності на 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

1.2. У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

1.3. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явились у судове засідання та обмежились поданням заяв (а.с.152, 153), в яких вони просять суд розглянути цивільну справу в їх відсутності.

1.4. Представники Сеньківської сільської ради та КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мороз Р.Д. також не з`явились у судове засідання. Вони у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується судовою кореспон-денцією, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.138-142).

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2024 року (а.с.38) вбачається, що цивільну справу за пред`явленим позовом було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 листопада 2024 року (а.с.39-40) пред`явлений позов був залишений без руху, позивачу був наданий строк для визначення ціни позову та сплати судового збору.

2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 27 листопада 2024 року (а.с.59-60) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 січня 2025 року (а.с.71-72) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Крім того, було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мороз Р.Д. копію спадкової справи №38/2024, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 30 вересня 1978 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_5 . Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 30 вересня 1978 року (а.с.98).

3.2. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дочка ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_2 . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народ-ження серії НОМЕР_2 від 12 вересня 1979 року та серії НОМЕР_3 від 9 червня 1984 року (а.с.96, 97).

3.3. Зі змісту рішення виконавчого комітету Сеньківської сільської ради №94 від 25 вересня 1998 року (а.с.33) та копії паспорту на забудову садиби №529 від 27 листопада 1998 року (а.с.23) вбачається, що в 1998 році ОСОБА_5 побудував домоволодіння по АДРЕСА_1 .

3.4. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 27 березня 2024 року (а.с.7).

3.5. Спірні правовідносини є комплексними та регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України, а також главою 84 «Загальні положення про спадкування» та главою 87 «Здійснення права на спадкування» книги шостої «Спадкове право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

4.2. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована тим з подружжя, який оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

4.3. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

4.4. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

4.5. Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

4.6. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

4.7. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

4.8. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

4.9. Згідно зч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

4.10. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмови-тись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

4.11. Згідно з ч.2 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

4.12. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

4.13. Згідно з ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 було побудовано в період часу, протягом якого ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, вказана обставина презюмує, що спірне домоволодіння було їх спільною сумісною власністю. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на спростування вказаної презумпції.

5.2. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 помер, право спільної сумісної власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 припини-лось. На підставі ч.1 ст.70 СК України у ОСОБА_3 виникло право власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна, тоді як право власності на іншу 1/2 частку в спірному домоволодінні ввійшло до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

5.3. Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №78603492 від 3 жовтня 2024 року (а.с.120) вбачається, що за час свого життя ОСОБА_5 не склав заповіт. Тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. До спадкоємців першої черги за законом належали ОСОБА_3 , яка була дружиною спадкодавця, а також його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . 28 серпня 2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мороз Р.Д. заяви (а.с.85, 89), в яких вони відмовились від прийняття спадщини. На підставі ч.2 ст.1275 ЦК України частки у спадщині, які мали право прийняти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перейшли до позивача. Зі змісту витягу з реєстру територіальної громади м. Києва №118099930 від 28 серпня 2024 року (а.с.95) вбачається, що на день відкриття спадщини ОСОБА_2 постійно проживав разом з ОСОБА_5 в кв. АДРЕСА_2 .Крім того, 28 серпня 2024 року позивач подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мороз Р.Д. заяву про прийняття спадщини (а.с.82). Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його батька ОСОБА_5 , та набув право власності на спадкову 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

5.4. Зі змісту довідки директора КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» №1852 від 16 вересня 2024 року (а.с.31) вбачається, що за час свого життя ОСОБА_5 не отримав правовстановлюючий документ на домоволодіння по АДРЕСА_1 . Ця обставина об`єктивно унеможливлює оформлен-ня позивачами права власності на їх частки у вказаному об`єкті нерухомого майна.

5.5. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності у спірних речових правовідносинах належить визнати за кожним позивачем право власності на 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Сеньківської сільської ради, комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мороз Руслана Дмитрівна, про визнання спільної часткової власності на домоволодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на іншу 1/2 частку в домоволодінні по АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 14 квітня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець