Справа № 464/144/25
пр.№ 2/464/706/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Баурової Ю.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін цивільну справу за позовомЛьвівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.08.2016 по 30.09.2018 в розмірі 10714,86 грн, з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 в розмірі 13147,75 грн та судових витрат. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що позивач є теплопостачальною організацією і являється виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого опалення та теплової енергії в будинок АДРЕСА_1 . У квартирі АДРЕСА_2 цього будинку проживають відповідачі. З01.12.2021 вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м.Львові (виконавець) та споживачами (власниками/співвласниками/балансоутримувачами будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Договори опубліковані на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго»: http://lmkp.lte.lviv.ua. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі як власники квартири не виконують свого обов`язку, не здійснюють платежі за центральне опалення та теплову енергію. У зв`язку з порушенням термінів оплати з боку відповідачів за вказані вище періоди утворилась заборгованість за постачання централізованого опалення у розмірі 10714,86 грн та за постачання теплової енергії в розмірі 13147,75 грн, а всього на загальну суму 23862,61 грн. Вказану суму боргу просить стягнути з відповідачів солідарно в примусовому порядку, а також відшкодувати понесені судові витрати.

Ухвалою від 22 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

18.02.2025 від відповідачів на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Просять застосувати строки позовної давності, оскільки частина позовних вимог пред`явлена позивачем поза межами строку позовної давності. Просять в позові відмовити.

03.03.2025 від представника позивача Бокало Т.А., яка діє на підставі довіреності, надійшло на адресу суду через систему «Електронний суд» клопотання про поновлення строку позовної давності. Покликається на те, що 10.12.2018 Сихівський районний суд м. Львова видав судовий наказ 464/6658/18 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги. Даний судовий наказ перебував на виконанні у Сихівському відділі державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ВП №69088179 та ВП №69088239). 13.06.2022 Сихівський районний суд м. Львова за заявою боржників, поданою з пропуском усіх можливих строків, скасував судовий наказ №464/6658/18. Тобто, підприємством у межах строків позовної давності вчинялися активні заходи для стягнення заборгованості з відповідачів по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК, судовий наказ особлива форма судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Отже, протягом дії судового наказу підприємство не могло повторно звертатися з тими самими позовними вимогами до тих самих осіб. Окрім того, згідно з п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тому просить поновити строки позовної давності, які пропущені з поважних причин, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

17.06.2025 від представника позивача Бокало Т.А. надійшло на адресу суду через систему «Електронний суд» клопотання про долучення доказів до справи: копію судового наказу Сихівського районного суду м.Львова від 10.12.2018 про стягнення з відповідачів заборгованості та копію ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 13.06.2022 про скасування вказаного наказу.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом без проведення судового засідання, тобто за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 22.01.25.

Відповідно до ст.162 ЖК України громадянин, якому належить квартира (будинок) на праві приватної власності, зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст.64 ЖК України повнолітні члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору найму.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» позивач є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Згідно з п.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії, якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго».

У відповідності до п.б ст.2 Прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розроблено нові договори та прийняті нарахування за послуги з 01 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 за № 830, а також п. 12 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 11.12.2019 за № 1182, фактом приєднання Споживача до умов договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послу, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5. Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та п. 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води Виконавець зобов`язується надавати Споживачу відповідної якості послуги, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цими договорами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлового комунальні послуги» від 09.11.2017 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

Згідно з вимогами ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, а саме ст.ст. 14, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями передбачають, що наймач та члени його сім`ї зобов`язані вчасно вносити плату за комунальні послуги, згідно затверджених тарифів.

На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 10 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Обсяг спожитої теплової енергії та гарячої води визначено відповідно до ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та згідно з методикою, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 за № 315.

З розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення за період з 01.08.2016 по 30.09.2018 становить 10714,86 грн, з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 становить 13147,75 грн. Суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок, вважає належним та допустимим доказом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Крім цього, у правовій позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 30.10.2013 по справі № 6-59 цс 13 зазначено, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення від оплати отриманих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України у разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування Суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову.

Встановлено, що 10.12.2018 Сихівський районний суд м. Львова видав судовий наказ 464/6658/18 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги. Даний судовий наказ перебував на виконанні у Сихівському відділі державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ВП №69088179 та ВП №69088239).

13.06.2022 Сихівський районний суд м. Львова за заявою боржників скасував судовий наказ №464/6658/18. Тобто, підприємством у межах строків позовної давності вчинялися активні заходи для стягнення заборгованості з відповідачів по справі.

Тому суд погоджується з доводами представника позивача про неможливість повторно звертатися з тими самими позовними вимогами до тих самих осіб в межах існування судового наказу, котрий скасований через 4 роки.

Крім цього, згідно з п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк позовної давності на звернення з позовом до суду в частині заявлених вимог за період з 01.08.2016 по 30.09.2018.

Доводи відповідачів щодо застосування строків позовної давності до вимог позивача вказаного періоду судом не приймаються до уваги, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази поважності пропущеного строку позивачем.

Таким чином, заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.08.2016 по 30.09.2018 та з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 слід стягнути в примусовому порядку з відповідачів, які зареєстровані та є співвласниками квартири АДРЕСА_3 .

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3028 грн, по 1519 грн з кожного відповідача.

На підставі статей 7, 9 Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.08.2016 по 30.09.2018, що становить 10714,86 грн, за постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 29.02.2024, що становить 13147,75 грн, а всього 23862 (двадцять три тисячі вісімсот шістдесят дві) грн 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судові витрати у розмірі 1519 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судові витрати у розмірі 1519 гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено 20.06.2025.

Учасники справи:

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», м.Львів, вул.Данила Апостола, 1, .

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 .

Суддя О.Ю.Горбань