Справа № 303/7885/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Гейруш Л.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2024 відкрито провадження у справі. Судом визначено про необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні 20.03.2025 судом винесено ухвалу про призначення по справі судової експертизи, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

ОСОБА_1 16.06.2025 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначила, що в період перебування в шлюбі подружжям було набуто різне рухоме та нерухоме майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності і було зареєстровано за відповідачем. Відповідач ухиляється від справедливого розподілу спільного майна, а його частину самостійно відчужив без її згоди та всупереч її волі. З моменту подачі позову відповідач не спромігся на примирення та справедливий розподіл спільного майна, а навпаки намагається маніпулювати і створює різноманітні перешкоди, які можуть завадити у виконанні майбутнього судового рішення та унеможливити стягнення грошової компенсації. Зазначене свідчить про те, що до вирішення по суті спору про поділ спільного майна подружжя та відшкодування моральної шкоди існує небезпека суттєвого ускладнення виконання рішення суду, а тому наявна необхідність у вжитті заходів забезпечення позову з метою реального та ефективного виконання майбутнього судового рішення, а також для запобігання потенційним ризикам, труднощам і перешкодам з боку відповідача у подальшому розподілі спільного майна та стягненні грошової компенсації. Вона має достатньо обґрунтовані сумніви з приводу того, що в разі задоволення позовних вимог, виконання рішення суду може бути значно ускладнено, оскільки відповідач може продовжити поводитися недобросовісно та свавільно вчиняти будь-які дії, направлені на ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Відповідач вже допускав недобросовісну поведінку та самостійно реалізував частину спільного майна подружжя без її згоди і всупереч її волі, а тому це підсилює сумніви та підтверджує обґрунтованість її припущення. Наразі у фактичному володінні та користуванні відповідача перебуває транспортний засіб - марка/модель AUDI А5, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який суто формально зареєстрований за його тіткою - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка не має посвідчення водія. Це свідчить про спроби відповідача приховати майно з метою уникнення цивільно-правової відповідальності та ухилення від справедливого розподілу майна. Крім того, вказаний транспортний засіб вже тривалий час продається відповідачем, про що говорять відомості з веб- сайту: AUTO.RIA.COM (https://auto.ria.com/uk/auto_audi_a5_37664024.html). Також, обґрунтовані сумніви про ймовірність умисного невиконання рішення суду та порушення її прав відповідачем свідчить його поведінка, яку він демонстрував під час проведення експертного дослідження спірного об`єкта будівництва, який є предметом спору. Крім того, необхідно враховувати та взяти до уваги розмір ціни позову, який становить 2 955 750,00 грн., а також суми грошової компенсації, які заявлені до стягнення та позицію відповідача по справі в цілому, яка полягає у невизнанні позову і небажанні миритися. Наразі позов і зобов`язання відповідача не забезпечені майном або в інший спосіб, а тому це може значно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист її прав. Виходячи з викладеного, а також обставин, викладених у позовній заяві існує висока ймовірність того, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення та від виплати (відшкодування) грошової компенсації, а тому виникає небезпека і ризик продовження порушення її законних прав та інтересів, що також суттєво впливає на повноцінний та справедливий розгляд справи. Невжиття заходів забезпечення позову може взагалі утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, адже на момент можливого ухвалення судового рішення по справі відповідач може розпродати та/або приховати все своє майно, яке залишається в нього, що він робить вже зараз, а тому вважала, що необхідність забезпечення позову є виправданою та обґрунтованою. Вважала, що тимчасове вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті не призведе до суттєвих обмежень прав відповідача, а лише слугуватиме заходом запобігання можливих подальших порушень її прав. У зв`язку з викладеним та з метою запобігання виникненню негативних для неї наслідків, вважала можливим та необхідним вжити заходи забезпечення позову до вирішення справи по суті, а саме, накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача, в тому числі на зазначений транспортний засіб, який перебуває в його фактичному користуванні, але зареєстрований за іншою особою, а також на всі грошові кошти наявні на його банківських рахунках (в межах ціни позову), що повністю відповідає положенням закону і не виходить за межі заявлених позовних вимог. Вважала, що обрані заходи забезпечення позову не створять жодних незручностей та не будуть мати наслідком погіршення фінансового становища відповідача, оскільки вони застосовуються, як гарантія недопущення порушень відносно неї та захисту її прав у разі задоволення позову, а вимога про вжиття вказаного засобу забезпечення позову є цілком співмірною, розумною та адекватною заявленим позовним вимогам і підлягає задоволенню. Додатково повідомила, що пропозиції щодо зустрічного забезпечення з її боку відсутні. Вважає, що в разі надходження клопотання щодо зустрічного забезпечення його слід не застосовувати, оскільки позовні вимоги не спричинять значних збитків відповідачу. У зв`язку з необхідністю понесення додаткових витрат (у тому числі судових), пов`язаних з її зверненням до суду для захисту своїх інтересів, вважала, що відсутні будь-які підстави для застосування заходів зустрічного забезпечення. Крім того, ч. 1 ст. 154 ЦПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). У разі незастосування або несвоєчасного вжиття заходів забезпечення позову вона може бути позбавлена можливості реально виконати судове рішення в майбутньому, а відповідач зможе уникнути будь-якої відповідальності в цілому, здійснивши ряд дій направлений на приховання, відчуження та/або перереєстрацію на інших осіб відповідного майна, яким він володіє і може володіти на теперішній час. Вважала, що наявний очевидний зв`язок між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування саме такого заходу забезпечення позову зможе забезпечити ефективний захист порушеного права, а також поновлення її порушених прав та законних інтересів. Крім того, вона має обґрунтований сумнів, що відсутність необхідного забезпечення може значно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист її прав. Просила вжити заходи забезпечення позову, а саме, накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі арештувати транспортний засіб - марка/модель AUDI А5, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , який перебуває в його фактичному володінні та користуванні, але зареєстрований за іншою особою - ОСОБА_4 , а також арештувати грошові кошти наявні на його банківських рахунках, що будуть виявлені під час проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження, в межах ціни позову.

Протоколом розподілу справи між суддями в неавтоматичному режими на підставі розпорядження керівника апарату Мукачівського міськрайонного суду №48/01.2-01 від 26.06.2025 заяву ОСОБА_1 передано на розгляд судді Полянчуку Б.І.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2025 поновлено провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та відшкодування моральної шкоди для вирішення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Згідно з пп. 15.3 п. 1 розділу ХІІІ ЦПК України, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п. 122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджено Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.

Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі.

Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Підпункт 16 п. 1 розділу ХІІІ ЦПК України передбачає, що справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі. За наявності технічної можливості суд може розглядати таку справу за матеріалами в електронній формі.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та відшкодування моральної шкоди на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 20.03.2025 направлена судовому експерту для проведення експертизи, але матеріали справи сформовані в електронній формі та зберігаються в АСДС.

Матеріали заяви про забезпечення позову оформлені в паперовій формі і в такому вигляді передані на розгляд.

У такому випадку, з урахуванням наявних технічних можливостей, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в змішаній формі.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Стаття 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необгруртованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2, 3 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність заявленого способу забезпечення позову та позовних вимог передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 просила накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача без зазначення конкретного його виду та вартості, хоча відомості про те, на яке саме майно вона просить накласти арешт та його вартість є необхідними для забезпечення позову, оскільки надає можливість визначити співмірність заходів забезпечення із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин заява підлягає частковому задоволенню виходячи із заявлених позовних вимог щодо поділу конкретного майна подружжя, яке на момент розгляду справи є в наявності та з приводу якого сторони надали докази про право власності на нього.

Крім того, враховуючи, що позивачка просить стягнути компенсацію за набуте подружжям майно, яке було продано відповідачем без її згоди, тому суд вважає, що можливо застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на інше майно відповідача за наявності доказів його наявності.

Позивачкою заявлено вимоги про поділ транспортного засобу NIEWIADOW B6119M3, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2006 року випуску, який відповідно до довідки територіального сервісного центру №2142 РСЦ ГСЦ у Львівській, Івано-Франківській, та Закарпатській областях від 19.05.2025 зареєстровано на праві власності за відповідачем.

Крім того, знайшов своє підтвердження факт реєстрації права власності за відповідачем на земельну ділянку площею 0,1201 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Лавківської сільської ради, Мукачівського району Закарпатської області, урочище «Червона гора», кадастровий номер :04:001:0172, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.09.2016, зареєстрованого в реєстрі за номером 850 та на земельну ділянку площею 0,1423 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Лавківської сільської ради, Мукачівського району Закарпатської області, урочище «Червона гора», кадастровий номер :04:001:0173, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.09.2016, зареєстрованого в реєстрі за номером 851, які відповідно до позовних вимог також підлягають поділу між подружжям.

Суд вважає, що співмірність заявленого забезпечення позову відповідає тим наслідкам, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом якого заявниця звернулася до суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає наявними підстави для вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб та земельні ділянки до ухвалення судом рішення по суті спору, з огляду на те, що існує загроза, що власником майна можуть бути вчинені дії щодо його розпорядження, що призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надано суду доказів належності відповідачу іншого майна, в тому числі транспортного засобу AUDI A5, державний номерний знак НОМЕР_3 , а також грошових коштів на банківських рахунках, тому в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 258-261, 354, 355, пп. 15.3, 16 п. 1 розділу ХІІІ ЦПК України, 316, 319 ЦК України, п. 122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки NIEWIADOW B6119M3, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2006 року випуску, право власності на який зареєстрований за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1201 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Лавківської сільської ради, Мукачівського району Закарпатської області, урочище «Червона гора», кадастровий номер :04:001:0172, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.09.2016, зареєстрованого в реєстрі за номером 850, яка зареєстрована за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 та на земельну ділянку площею 0,1423 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Лавківської сільської ради, Мукачівського району Закарпатської області, урочище «Червона гора», кадастровий номер :04:001:0173, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.09.2016, зареєстрованого в реєстрі за номером 851, яка зареєстрована за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

У задоволенні решти заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Ухвала набрала законної сили 26.06.2025.

Суддя Б.І. Полянчук