Справа № 946/9233/24
Провадження № 2/946/129/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 червня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді: Бальжик О.І.
за участю секретаря: Коваленко А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ізмаїл за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК Кредит-Капітал») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 18 724 гривні 64 копійки та судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.12.2021 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі ТОВ «Маніфою») правонаступником якого являється ТОВ «ФК Кредит-Капітал», та ОСОБА_1 укладено договір позики № 3802584, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» надало відповідачці у власність грошові кошти, а відповідачка зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору. ТОВ «Маніфою» умови договору виконало у повному обсязі, проте відповідачка платежі належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим, за нею виникла заборгованість у вищезазначеній сумі, яка до теперішнього часу не погашена.
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді від 06.12.2024 року справу призначено к розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.91).
Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачка неодноразово зверталася до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи, без надання будь-яких належних доказів. Так, 24.01.2025 року, 05.03.2025 року та 07.04.2025 року ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із відрядженням (а.с.96, 105, 115, 124). 12.05.2025 року та 18.06.2025 року ОСОБА_1 подано клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку із сімейними обставинами (а.с.133, 143). З грудня 2024 року відповідачка відзив на позов не надала.
За імперативними нормами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Отже, причини неявки у судові засідання ОСОБА_1 суд вважає неповажними та дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.
При вказаних обставинах, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 13.05.2025 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку.
За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом положень ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У судовому засіданні встановлено, що 30.12.2021 року між первісним кредитором ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 3802584 (надалі договір), відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» надало відповідачці у власність грошові кошти, а відповідачка зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору (а.с.34-42).
Згідно з пунктом 2.1 договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.
Відповідно до пункту 2.2 договору тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 3 500 гривень 00 копійок; строк позики: до «29» січня 2022 року (30 днів).
Згідно з пунктом 2.5 договору розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.
30.12.2021 року на картковий рахунок відповідачки перераховано кредитні кошти в сумі 3 500 гривень 00 копійок за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с.54).
02.11.2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», укладено договір факторингу № 02-11/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МАНІФОЮ» (а.с.59-69).
Відповідно до реєстру боржників від 02.11.2022 року до договору факторингу №02-11/2022, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (а.с.70).
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 3802584, станом на 15.11.2024 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 18 724 гривні 64 копійки, яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 500 гривень; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 15 224 гривні 64 копійки (а.с.43-45).
Досудовою вимогою від 08.11.2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до ОСОБА_1 з повідомленням про необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором № 3802584 від 30.12.2021 року (а.с.75).
Частина 1 ст.625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок.
Керуючись ст.ст. 11-13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-284 ЦПК України,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 724 (вісімнадцять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 64 копійок, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 15 224 (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 64 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Копії рішення надіслати для відома сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.І.Бальжик