Єдиний унікальний номер 341/503/25
Номер провадження 2/341/404/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Аннишина С.І.,

за участю

секретаря судового засідання: Рарик В.С.,

представника відповідача Крохмалюк С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором №09.04.2023-100000247 від 09.04.2023 у розмірі 14 840,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що між ОСОБА_1 та ТОВ 09.04.2023 «Споживчий центр» укладеного кредитний договір, відповідно до якого відповідачці надано кредит в сумі 7000,00 грн на срок 42 днів з процентною ставкою 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім першого чергового періоду та періоду «Економ».

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу обумовлені Договором кредитні кошти.

В свою чергу ТОВ ОСОБА_2 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, на утворилась заборгованість у розмірі 14 840,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7000,00 грн., заборгованість за процентами в розмірі 7 840,00 грн.

На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача і, відповідно, причиною звернення ТОВ «Споживчий центр» за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17 квітня 2025 року від представника відповідача - адвоката Крохмалюк С.С. надійшов відзив за змістом якого представниця відповідачки просила в позові відмовити у зв`язку із недоведеністю позивачем надання кредитних коштів.

24 квітня 2025 року представник позивача скерував до суду відповідь на відзив. Стверджує, що Кредитний договір №09.04.2023-100000247 від 09.04.2023 укладено в електронній формі, яка законодавчо прирівнюється письмово. Відповідачем та позивачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов правочину, договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Ці обставини відповідач не спростовував. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією від 09.04.2025 № . Проценти за коритування кредитом нараховані за період користування кредитним коштами (14+28 днів), що ставить 1960 +5 880 =7 840 грн. Жодних нарахувань процентів поза межами строку кредитування відповідачу не здійнсювалося. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився. В позовній заяві розгляд справи просив проводити без його участі.

Представниця відповідачки в судовому засіданні посилалась на обставини, викладені у відзиві. Пояснила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до статті 1046 ЦП України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Однак, позивач не підтвердив факт передання коштів відповідачці. Долучена квитанція про оплату через термінал від 09.04.2023 не є належним та допустимим доказом передання коштів, оскільки з цього документу неможливо встановити, хто саме є платником, так як дані позивача там не зазначені, та хто є саме отримувачем коштів в сумі 7000,00 грн. Крім того, відсутні первинні документи, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, оформлені відповідно до Закону України »Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні фактичні обставини.

09.04.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 09.04.247 (надалі по тексту Договір).

Договір укладено шляхом підписання Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якого є Заявка на укладення кредитного договору та наданням позичальником Відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) Договору.

Згідно з умовами Договору, ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Споживчий центр» кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн строком на 42 дні (до 20.05.2023) із незмінною процентною ставкою 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ» та ставкою «Стандарт» стандартною фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім першого чергового періоду та періоду «Економ».

Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Вказані умови послідовно передбачені та погоджені відповідачем у Паспорті споживчого кредиту, Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявці на укладення кредитного договору, Відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) Договору.

Згідно із пунктом 3.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пункту 4.1. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача.

Згідно із пунктом 4.3 Договору днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі відповіді від позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від позикодавця на номер телефону, вказаний при реєстрації.

Позичальником ОСОБА_1 під час укладення кредитного пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи Bank ID Національного банку та підписано кожну окрему частину Договору (Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на укладення кредитного договору, Відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) Договору) шляхом використання одноразового ідентифікатора «С944», що був надісланий смс-повідомленням відповідачу на його мобільний номер телефону, вказаний останнім у підписаному інформаційному повідомленні позичальника.

Відповідно до квитанції Liqpay ID перераховано 7 000,00 грн за договором №09.04.2023-100000247 на картковий рахунок НОМЕР_1 . Час та дата платежу 04.09.2023 07:26.

Згідно з довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №09.04.2023-100000247 від 09.04.2023, заборгованість ОСОБА_1 складає 7000,00 грн основний борг, 7840,00 грн проценти. Разом 14 840,00 грн.

Відповідно до картки субконто за договором від 09.01.2023, контрагент - ОСОБА_1 , з 09.04.2023 по 22.04.2023 включно, щодня нараховано по 140,00 грн процентів за корисування кредитними коштами. З 23.04.2023 по 20.05.2023 нараховано щодня по 210, 00 грн процентів за користування кредитними коштами. Відповідачка жодних платежів на оплату заборгованості не вносила. Загальна заборгованість за Договором становить 14 840,00 грн.

Згідно з візуальною формою послідовності дій учасників електронної комерції (кредитора та позичальника), щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, послідовність дій фінансової установи та споживача в ІТС за кредитним договором №09.04.2023-100000247 від 09.04.2023 є наступною: 09.04.2023 07:18:39 - ідентифікація клієнта в ІТС; 09.04.2023 07:21:12 направлення клієнтом запиту (заяви) фінансовій установі щодо можливості отримання кредиту; 09.04.20223 07:21:12 направлення фінансовою уставновою клієнту одноразового ідентифікатора; 09.04.2023 07:21:56 направлення позичальнику паспорту споживчого кредиту; 09.04.2023 07:22:55 направлення позичальнику Заявки, Оферти та Акцепту, які містять істотні умови кредитного договору, 09.04.2023 07:26:09 підписання позичальником Акцепту одноразовим ідентифікатором; 09.04.2023 07:26:30 направлення фінансовою установою клієнту підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа.

Отже, судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли на даний час між позивачем та відповідачем є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Так, статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини 2 статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.04.2023 шляхом підписання Заявки та Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 09.04.2023-100000247.

ТОВ «Споживчий кредит» у визначеному Законом України «Про електронну комерцію» порядку погоджено із позивачем та підписано одноразовим ідентифікатором «С9449». Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на укладення кредитного договору, Відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) Договору.

Відтак, підписавши електронний кредитний договір, ОСОБА_1 добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання.

Підписанням Договору сторонами визначено та погоджено розмір кредиту, строк кредитування, розмір відсоткової ставки та комісійних платежів, періоди здійснення обов`язкових платежів, а також суми платежів у них.

Доводи представниці відповідачки про те, що позивачем не доведено факту перерахування грошовий коштів у розмір 7000 грн 00 коп. на рахунок ОСОБА_1 суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі № 640/7029/19.

Відповідно до пункту 4.1 пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача.

Згідно з заявкою позичальниця ОСОБА_1 , надала реквізити належного їй електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним договором: 4149-49**-****-7354

Згідно з квитанцією від 09.04.2023 Liqpay, ID платежу , грошові кошти перераховано на картку/рахунок НОМЕР_1 .

Враховуючи час укладення кредитного договору між сторонами (09 квітня 2023 року о 07 год 26 хв) та час перерахування кредитних коштів (09 квітня 2023 року о 07 год 26хв) на реквізити платіжного засобу, вказаного позичальником, факт перерахування саме представником відповідачки кредитних коштів не спростовано.

Таким чином, кредитні кошти видавались разово шляхом їх перерахуванням на картковий рахунок, який зазначила відповідачка у справі під час оформлення документів, що сукупно складають кредитний договір, а тому квитанція Liqpay є належним та допустимим доказом , що підтверджує факт перерахування коштів відподвідачці.

За таких обставин, досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.

Свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» виконав у повному обсязі та надав відповідачці кредит в обумовленій договором сумі.

Відповідачкою протилежного суду не доведено та не спростовано.

Позивачем на підтвердження наявної заборгованості за кредитним договором надана довідка - розрахунок № 09.04.2023-100000247 від 09.04.2023, яка відображає період нарахування процентів з 09.04.2023 по 20.05.2023, а також загальні суми нарахованого боргу у розмірі 14 840,00 грн, що складається із основного боргу 7000,00 грн, процентів 7840,00 грн.

Надана позивачем довідка (карта) субконто являє собою зведений обліковий документ та відображає звіт з деталізацією по бухгалтерським проводкам, впорядковану за датами вибірки інформацію про проводки, що стосуються вибраного періоду часу і в яких був використаний вибраний вид субконто, а отже належним та допустимим доказом.

Сумніву щодо представленої позивачем довідки (карти) субконто представниця відповідачки в судовому засіданні не виявляла. Протилежного суду не надала, нарахованих процентів за користування кредитом не спростувала.

Натомість, відповідачка свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконала, внаслідок чого, виникла заборгованість на загальну суму 14 840,00 грн., з яких: 7000,00 грн - основна сума заборгованості, 7 840,00 грн проценти за користування кредитними коштами.

А тому, суду доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,13,19, 259, 272-274, 279, 280,284,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №09.04.2023-100000247 від 09.04.2023 в сумі 14 840 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження юридичної особи: 01032, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 17 червня 2025 року.

СуддяСвятослав АННИШИН