Справа № 638/3058/25
Провадження № 2-др/638/49/25
09 червня 2025 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Щепіхіної В. В.,
за участю секретаря судового засідання Луценка Д. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хлопова Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення (залиття) квартири, -
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 16.05.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення (залиття) квартири задоволено частково.
Однак при ухваленні судового рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат - витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, у зв`язку з представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хлопов А. В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
Представник позивача, адвокат Хлопов А. В., у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, заяву підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надала, клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами не направила.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
За приписами частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України).
При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
05 лютого 2025 року між Адвокатським об`єднанням «вСуді» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги.
У вказаному договорі визначено загальний предмет договору та загальні формулювання правової допомоги, яка надається адвокатським об`єднанням.
Відповідно до п. 4.1. вказаного Договору детальний опис видів правничої допомоги, конкретні питання строків, фінансів тощо визначаються сторонами у додатках до Договору, проте вказані додатки не зменшують обсяг обов?язків клієнта, що визначені Договором. Якщо інше не буде визначено в додатках до Договору: строк (термін) надання послуг не може перевищувати строк (термін) дії Договору; розмір гонорару не може бути меншим за розміри, визначені як мінімальні/рекомендовані/бажані/примірні тощо органами адвокатського самоврядування області/регіону здійснення адвокатом діяльності.
Згідно з п. 4.2. Договору об`єднання надає клієнту правничу допомогу виключно у робочий час (9:00-18:00 години в робочі дні, субота та неділя - вихідні дні). У разі надання об`єднанням на прохання клієнта правничої допомоги в неробочий час, її оплата беззаперечно здійснюється клієнтом на підставі рахунку за розцінками, визначеними об`єднанням в односторонньому порядку.
У п. 4.3. Договору передбачено, що фактичні витрати, пов?язані з виконанням Договору (у т.ч. щодо сплати офіційних платежів (зборів, у т.ч. судових, мита тощо), видатки на міжнародний та/або міжміський зв?язок, поштові витрати, фотокопіювання, транспортні та відрядні витрати; переклад на іноземні мови та з іноземних мов; витрати на оплату послуг експертів, консультантів і т.п.) здійснюються об`єднанням виключно за рахунок коштів, отриманих від клієнта в порядку авансування; за відсутності таких коштів об`єднання не несе відповідальності за будь-які несприятливі наслідки, що можуть настати у зв?язку із таким невчиненням. За окремою домовленістю сторін або за рішенням об`єднання здійснення таких платежів є можливим за рахунок коштів останнього із подальшою їх повною компенсацією клієнтом. Остаточний розмір таких витрат визначається сторонами в Акті про надання правничої допомоги.
Відповідно до п. 4.1. Договору, якщо інше не передбачено додатками до Договору, сплата коштів за Договором здійснюються на рахунок об`єднання в національній валюті України не пізніше 3-х календарних днів з моменту направлення клієнту рахунку.
Згідно з п. 4.6. Договору за результатами надання правничої допомоги (повністю або частково за окремим видом правничої допомоги складатися акт про надання правничої допомоги, що підписується сторонами. Акт надається клієнтові та надсилається йому за реквізитами, визначеними в Договорі. Акт про надання правничої допомоги вважається підписаним та погодженим клієнтом без зауважень, якщо протягом 5 календарних днів з моменту його направлення/надання клієнту об`єднання не отримало на свою юридичну адресу письмові аргументовані заперечення щодо вказаного акту.
Відповідно до п. 4.8. Договору сплата гонорару є обов?язком клієнта. Суми, визначені як плата за надання правничої допомоги та/або оплата фактичних витрат, не повертаються.
У пункті 1 Додатку від 05.02.2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 05.02.2025 сторони визначили наступний обсяг правничої допомоги, що надається в межах указаного Договору, а саме: вид правничої допомоги представництво інтересів клієнта у судових органах з питань залиття його квартири; розмір гонорару за надання правничої допомоги (грн), вид гонорару (фіксований, погодинний) 12 000,00 грн; заплановані фактичні витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги судовий збір у розмірі, визначеному чинним законодавством України; строк (термін) надання правничої допомоги протягом розгляду справи в суді.
Згідно з п. 2 Додатку клієнт сплачує визначений гонорар за наступним графіком: 12 000,00 грн не пізніше 30 календарних днів з моменту ухвалення судового рішення суду першої інстанції про задоволення позову (повне або часткове). Судовий збір сплачується за першою вимогою об`єднання.
Підписанням цього додатку клієнт підтвердив свою повну та беззаперечну згоду з інформацією, наведеною в ньому (п. 4 Додатку).
29.05.2025 року сторонами складений акт про надання правничої правової допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 05.02.2025 року, відповідно до п. 1 якого у межах указаного Договору об`єднанням надано клієнтові наступну правничу допомогу: представництво інтересів клієнта у судових органах з питань залиття його квартири (проведено підготовчу роботу для подання позову (адвокатські запити, консультації з СОД, аналіз наданих документів, актуалізація судової практики). Взято участь у розгляді справи № 638/3058/25. Взято участь в усіх судових засіданнях, підготовлено. 29.05.2025 отримано в підсистемі ЕС повний текст судового рішення на користь клієнта).
Відповідно до п. 2 Акту загальний розмір гонорару об`єднання за надання вказаної правничої допомоги складає 12 000,00 грн.
Клієнт не має будь-яких зауважень та претензій (у т.ч. матеріальних) до об`єднання з приводу виконання останнім умов Договору, у т.ч. щодо надання вказаної правничої допомоги (п. 4 Акту).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За вимогами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».
У Постанові ОП КГС ВС від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Відповідач ОСОБА_2 заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не надала.
У зв`язку із дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги у конкретній цивільній справі, суд констатує, що представником позивача надано належні та допустимі докази на підтвердження факту надання відповідного виду правничої допомоги.
Суд також погоджується з представником позивача, що вартість правничої допомоги в розмірі 12 000,00 грн є співмірною зі складністю справи та виконаною адвокатським об`єднанням роботою (представництво інтересів клієнта у судових органах з питань залиття його квартири) та ціною позову.
Водночас, положеннями п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 47 700,00 грн, витрат пов`язаних з проведенням оцінки матеріального збитку у розмірі 4 000,00 грн, суму завданої моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн, проте судом позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково (91,90 % від ціни позову), тому з відповідача на користь позивача, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 11 028,00 грн (12 000 х 91,90%) пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст. 81, 258, 259, 263-265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хлопова Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення (залиття) квартири задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 028 (одинадцять тисяч двадцять вісім) грн 00 коп.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Щепіхіна