Справа №: 343/679/25
Провадження №: 2-др/343/11/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2025 року м. Долина
Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:
головуючого судді Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Оленюк Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 343/679/25, про стягнення судових витрат,
І. Стислий виклад позицій сторін:
у провадженні суду перебувала цивільна справа №343/679/25, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів.
Рішенням суду від 30.05.2025, позов задоволено частково. Позивачем було заявлено позовні вимоги про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів з 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на 1/6 частку з усіх видів його заробітку (доходу). Судом ухвалено рішення про зменшення стягуваних із позивача ОСОБА_1 розміру аліментів з 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), на стягнення їх у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представнику відповідачки ОСОБА_2 адвокату Дуткевичу М.В., тобто стороні, яка зробила про це відповідну заяву, було надано строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат. Для вирішення питання про судові витрати було призначено судове засідання.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Дуткевич М.В. через канцелярію суду подав докази на підтвердження понесених відповідачкою судових витрат. Так, представник відповідачки просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 200 грн.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Дуткевич М.В. не з`явились, хоча про місце, дату і час проведення такого були повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явились.

Беручи до уваги норми ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд даної заяви без участі учасників судового засідання та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІІ. Обставини, встановлені судом:

на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Дуткевичем М.В. надано такі документи:

- акт виконаних робіт від 02.06.2025 (а.с. 76), в якому вказано, що адвокат надав відповідачці таку правничу допомогу: вивчення позовної заяви (витрачено 50 хв) 600 грн., організація збору доказів для підготовки відзиву на позов (витрачено 50 хв) 600 грн., складення відзиву (витрачено 180 хв) 1 600 грн., участь в трьох судових засіданнях (по 800 грн кожне) 2 400 грн. Всього 5 200 грн.;

- квитанції до прибуткового касового ордера №30 від 02.06.2025 (а.с. 75), відповідно до якого, відповідачка ОСОБА_2 сплатила адвокату Дуткевичу М.В. 5 200 грн за надання правової допомоги.

Також у матеріалах справи наявний ордер на надання правничої допомоги відповідачці ОСОБА_2 адвокатом Дуткевичем М.В. серії АТ №1049436 (а.с. 41).

ІІІ. Оцінка суду:

суд, вивчивши заяву представника відповідачки про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази, які надані на її обґрунтування, приходить такого висновку.

Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Як передбачено ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу, пов`язані з залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи судом встановлено, що між адвокатом Дуткевичем М.В. та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого, відповідачка повинна сплатити вартість наданих послуг адвокату.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених відповідачкою ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, суд зазначає, що такі є належними доказами та відповідають тим послугам, які були надані, їх вартості, визначеній в описі робіт.

Враховуючи вищевикладене, а також, що позивач ОСОБА_1 заперечень щодо розміру витрат, понесених відповідачкою на професійну правничу допомогу, не подавав, а суд не може за власною ініціативою їх зменшити одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони, тому приходить висновку, що вартість послуг адвоката є обґрунтованими та їх сума складає 5 200 грн.

Водночас, оскільки позовні вимоги задоволені частково (на 80%), беручи до уваги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідачки слід стягнути 1 040 грн (5 200 грн х 20% (відсоток позовних вимог, у яких відмовлено) : 100%), тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. 81, 89, 133, 137, 141 ЦПК України, ст. 1, 19, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Дуткевича Михайла Васильовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №343/679/25, про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 040 (однієї тисячі сорока) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: І.М.Андрусів