Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/165/25
Провадження № 2/935/37/25
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:головуючого судді Василенка Р.О., із секретарем - Криворучко Я.В., за участю відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку з повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 00-10091894 від 02.11.2023 у розмірі 19 125,00 грн. та судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 02.11.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10091894 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відразу після вчинення дій відповідача 02.11.2023 ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору №00-10091894 безготівковим зарахуванням через rомпанію ТОВ «Платежі онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_1 . Всупереч договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, що створило заборгованіть у розмірі 19125,00 грн, яка складається з: 5250,00 грн заборгованість по кредиту, 13875,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

22.01.2024 ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу № 22-01/2024 згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10091894 від 02.11.2023 на загальну суму 15375,00 грн. 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» улклали договір факторингу № 16082024-МК-ЕЙС згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. В ході передачі прав вимоги за факторинговим договором, право вимоги перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 19 125,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просить розгляд справи проводити без виклику сторін, будь-яких інших заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, тому суд розглянув справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 125,00 грн. визнала, заперечила щодо стягнення з неї судових витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.11.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10091894, який укладений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора 67802.

За умовами кредитного договору банком надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 5 000,00 грн., строк дії кредитної лінії 120 днів (п. 1.3 договору), знижена процентна ставка становить 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку кредитування.

Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Качай гроші» вбачається, що клієнт ОСОБА_1 25.01.1997, здійснила акцепт договору одноразовим ідентифікаторм 67802, 02 листопада 2023 за номером телефону НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 204/09 від 09.09.2024, то на сайті торговця через платіжний сервіс «Planton» було проведено успішні транзакції, зокрема № 39892-18785-85023 від 02.11.2023 в розмірі 5 000,00 грн на рахунок Приватбанку № НОМЕР_1 .

22.01.2024 ТОВ «Макс Кредит» (клієнт) та ТОВ «Качай гроші» (фактор) уклали договір факторингу № 22-01/2024 та відповідно до акту приймання-передачі до договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта, зокрема щодо ОСОБА_1

16.08.2024 між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС та відповдіно до акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, вбачається, клієн зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, зокрема щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до інформації наданої АТ КБ «Приватбанк» повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № 4149-32 та надають виписку по рахунку за період з 02.11.2023 до 07.11.2023, яка містить зарахування на суму 5 000,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Качай гроші», то за кредитним договором № 00-10091894 ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 15375,00 грн., та відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Макс кредит» ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 00-10091894 в розмірі 19125,00 грн, яка складається з : 5000,00 грн тіло кредиту, 13 875, 00 грн заборговансті за нарахованими процентами та 250,00 грн- заборгованість за комісією.

Частиною першою та другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з частиною першою статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування) під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевказане та те, що відповідач позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-10091894 визнала, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь заборгованість у розмірі 19 125 (дев`ятнадцять сто двадцять п`ять) грн. 00 коп., яка складається з заборгованості тіла кредиту в розмірі 5250, 00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 13875, 00 грн.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

До матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 2211/Е від 22.11.2024, додаткову угоду №11 до договору від 22.11.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також акт прийому-передачі наданих послуг з переліком наданих послуг у розмірі 7 000 грн.

З огляду на зазначене, та те, що відповідач заперечила щодо стягнення з неї судових витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн., суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1 000 грн. є обґрунтованим та доведеними належними доказами, враховуючи також критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності.

Згідно з ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн.

Враховуючи викладене вище на підставі ст.ст. 512,526, 1049,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265-268, 274, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄРДПОУ заборгованість за кредитним договором № 00-10091894 від 02.11.2023 в розмірі 19 125 (дев`ятнадцять тисяч сто двадцять п`ять) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та 1000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄРДПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул.Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце рєстрації: Житомирська область, Житомирський район, с. Машина.

Повне судове рішення складено 25.06.2025.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО