Справа № 474/571/25
Провадження № 2-з/474/2/25
УХВАЛА

про забезпечення доказів

10.06.25р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.

розглянув у судовому засіданні заяву Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк про забезпечення доказів, -

встановив:

05.06.2025р. Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - заявник, АТ КБ ПриватБанк) звернулося до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, у якій просить:

- витребувати у Врадіївської державної нотаріальної контори (56301, вул. Героїв Врадіївщини, 126, смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- витребувати у відділі Центр надання адміністративних послуг Врадіївської селищної ради (56301, Миколаївська область Врадіївський район смт Врадіївка вул. Незалежності, 91) інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що 09.08.2007р. між ОСОБА_1 та АТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № NKRWG104040062. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . На момент смерті позичальник не виконав всіх взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищевказаним кредитним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 17030,12 USD. 25.08.2020р. Банк звернувся із претензією кредитора до Врадіївської державної нотаріальної контори. 03.12.2020р. отримано відповідь Врадіївської державної нотаріальної контори, що претензія зареєстрована та додана до спадкової справи № 96/2016. Проте в наданні інформації стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, а також у наданні відомостей про осіб (ПІБ та адреса), які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, чи які вже прийняли спадщину банку відмовлено. Зобов`язання Позичальника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язане з його собою, таке зобов`язання може бути виконано іншою особою - спадкоємцем. Відтак, зобов`язання позичальника за кредитним договором входить до складу спадщини. За змістом ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України). Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце знаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. В даному випадку без інформації про спадкоємців (їх прізвища, ім`я та по батькові, РНОКПП, адреси проживання) Банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про нотаріат нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса. Частиною 4 ст. 84 ЦПК України передбачено, що суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу. Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто. Банк звернувся із претензією кредитора, але у наданні інформації про спадкоємців було відмовлено. В розрізі вищевикладеного, заявник констатує, що він наразі позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача.

На підтвердження обставин викладених у заяві заявник надав: довідку Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 541/02-14 від 18.11.2020р. про долучення претензій кредитора ПАТ КБ ПриватБанк від 29.11.2016р. та від 25.08.2020р. на боржника ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спадкової справи № 96/2016 та про їх реєстрацію у книзі обліку і реєстрації спадкових справ № 475 від 29.11.2016р. та № 321 від 13.11.2020р.; копію претензії кредитора від 25.08.2020р. на суму 17 033 доларів США 48 центів, у якій крім іншого заявник просив повідомити його про осіб, які подали заяви про прийняття спадщини (відмову у прийнятті) після смерті боржника; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію анкети заяви ОСОБА_1 про надання кредиту у розмірі 25 000 доларів США.

Представник заявника ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Водночас 09.06.2025р. звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Представники Врадіївської державної нотаріальної контори та відділу Центр надання адміністративних послуг Врадіївської селищної ради в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи приписи ст. 118 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення доказів за відсутності учасників судового розгляду, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду вказаної заяви.

Розглянув заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006р. за № 3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст. 1,3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено, серед іншого, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п. 4 ч. 2 ст 84 ЦПК України).

Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 4-5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Таким чином, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст.ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (ст. 84 ЦПК України).

Для вирішення питання про забезпечення доказів, зокрема, і до подання позовної заяви, слід враховувати положення ст. 116 ЦПК України, а саме те, що така процесуальна дія може бути вчинена судом, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. В інших випадках витребування доказів можливе у разі неможливості учасника самостійно надати докази.

У цьому випадку забезпечення доказів необхідне для того, щоб захистити порушене право заявника, а не для того, щоб встигнути отримати відповідні докази до настання моменту неможливості їх збирання.

Як вбачається із поданої заяви, АТ КБ ПриватБанк має намір подати до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців померлого.

Банк, звертаючись до суду, подав клопотання про витребування доказів на підставі ч. 4 ст. 84 ЦПК України. При цьому вказав, що витребовувана інформація необхідна особі, яка може набути статусу позивача, для звернення до суду з відповідним позовом. Банк позбавлений можливості самостійно отримати необхідні відомості про коло спадкоємців після смерті позичальника ОСОБА_1 , а також інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем, для захисту своїх прав та інтересів у судовому порядку.

Заявник звертає увагу суду на те, що він наразі позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача. Пред`явлення позовів до невідомих осіб, без зазначення відповідача ЦПК України не допускається.

Заявник надав до суду докази неможливості самостійно отримати такі докази копію претензії кредитора від 25.08.2020р. на суму 17 033 доларів США 48 центів, у якій крім іншого заявник просив повідомити його про осіб, які подали заяви про прийняття спадщини (відмову у прийнятті) після смерті боржника; довідку Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 541/02-14 від 18.11.2020р. про долучення претензій кредитора ПАТ КБ ПриватБанк від 29.11.2016р. та від 25.08.2020р. на боржника ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спадкової справи № 96/2016 та про їх реєстрацію у книзі обліку і реєстрації спадкових справ № 475 від 29.11.2016р. та № 321 від 13.11.2020р.).

Витребувані документи мають пряме відношення до предмету спору та сприятимуть можливості пред`явлення позову, а самостійно заявник отримати такі відомості не має можливості.

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

Таким чином, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

За таких обставин, подана АТ КБ ПриватБанк заява підлягає часткову задоволенню шляхом витребування: 1) з Врадіївської державної нотаріальної контори інформації (прізвище, ім`я, по-батькові, адреса реєстрації (місця проживання) щодо кола спадкоємців, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) у відділі Центр надання адміністративних послуг Врадіївської селищної ради інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Саме вказані докази на переконання суду мають значення для реалізації АТ КБ ПриватБанк для реалізації свого права на звернення до суду за захистом порушених прав.

Керуючись ст.ст. 116, 259-263 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про забезпечення доказів до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Витребувати у Врадіївської державної нотаріальної контори інформацію (прізвище, ім`я, по-батькові, адреса реєстрації (місця проживання) щодо кола спадкоємців, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувати у відділі Центр надання адміністративних послуг Врадіївської селищної ради інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити для виконання до Врадіївської державної нотаріальної контори (56301, вул. Героїв Врадіївщини, 126, с-ще Врадіївка Первомайського району Миколаївської області) та до Відділу Центр надання адміністративних послуг Врадіївської селищної ради (56301, вул. Героїв Врадіївщини, 126, с-ще Врадіївка Первомайського району Миколаївської області)

Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Ф.Г. Сокол