Провадження №2/760/3033/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Омельян Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вовчанська Г.С. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 є батьком позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Ще за життя, 06 вересня 2019 року, ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого заповів квартиру АДРЕСА_1 позивачу. У строк, визначений ст.1270 ЦК України позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. із заявою про прийняття спадщини. Було відкрито спадкову справу №2/2022. 29 серпня 2023 року позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії із видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова мотивована тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Відповідно до копії інформаційної довідки КП КМР «КМ БТІ» від 09 травня 2023 року КВ-2023 №13722, згідно з даними реєстрових АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації 14.12.2005 (Наказ №35423) та зареєстрованого в Бюро 29 грудня 2005 року за реєстровим №6492. Оскільки у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на квартиру вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку, наявні підстави для визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округ Чабаненко Г.О. копію спадкової справи №2/2022, яка була відкрита після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та копію заповіту ОСОБА_2 від 06 вересня 2019 року за реєстровим №65.

03 січня 2025 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округ Чабаненко Г.О. до суду надійшли витребувані документи.

06 січня 2025 року до суду надійшов відзив Київської міської ради на позовну заяву, в якому представник відповідача просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства на підставі наявних у справі доказів та слухати справу за відсутності представника Київської міської ради.

Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подав до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданим повторно 08 жовтня 2019 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 08 жовтня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08 лютого 2022 року.

За життя ОСОБА_2 06 вересня 2019 року складено заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1

29 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

29 серпня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вовчанська Г.С. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на квартиру вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку, а тому є обґрунтовані підстави для визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Як убачається зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних спав від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки позивач немає можливості захистити своє право в досудовому порядку, а саме отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, таким чином належним способом захисту є визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як встановлено ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Як встановлено ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, у визначений законом шестимісячний строк 10 лютого 2022 року подала заяву про прийняття спадщини.

10 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. було заведено спадкову справу №69119876, номер у нотаріуса 2/2022 (витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі №68474973 від 10 лютого 2022 року.

Як вбачається з копії спадкової справи, особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщину, відсутні. Інших спадкоємців після смерті спадкодавця судом не встановлено.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право на спадкування майна за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , оскільки інші спадкоємці не звертались до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.

Як вбачається з інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №КВ-2023 №13722 від 09 травня 2023 року, згідно реєстрових книг квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житла Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 14 грудня 2005 року (Наказ №35423) та зареєстрованого в Бюро 29 грудня 2005 року за реєстровим №6492.

Таким чином, право власності спадкодавця ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 підтверджено належними доказами.

29 серпня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказану квартиру.

Згідно листа Відділу приватизації державного жита Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №82 від 17 серпня 2023 року, зважаючи на те, що власник житла, який брав участь у приватизації квартири помер, видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру за вказаною адресою неможливо.

Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1, ч.10 статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Згідно із п.п.4.15, 4.18 п.4 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Оскільки позивачу було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, її права підлягають поновленню у судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.10, 12, 89, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч.1 ст.355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст.273 ЦПК України).

Відомості про учасників :

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач - Київська міська рада, , місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова