Справа № 638/4000/25
Провадження № 2-ві/638/19/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Двойних А.С.,

представника заявника Кіслової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Теслікової І.І. від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Харківської міської ради, терті особи: Шевченківський відділ ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Харківської міської ради, терті особи: Шевченківський відділ ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна та визнання права власності.

23 травня 2025 року ОСОБА_3 подала заяву про відвід судді Теслікової І.І. від розгляду даної справи, який мотивувала тим, що після постановлення головуючим суддею ухвали від 07.05.2025 року якою було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали, в неї виникли сумніви у безсторонності та неупередженості судді. Зокрема, наголосила на тому, що постановлена ухвала явно не відповідає обставинам справи та не врахувала норми чинного законодавства, які підлягали застосуванню при вирішення даного питання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 26 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою та передано для вирішення питання в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Матеріали заяви про відвід передано на розгляд судді Подус Г.С. в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України відповідно до протоколу автоматизованого розподілу.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у судовому засіданні подану заяву підтримала та просила про її задоволення.

Інші учасники справи попри належне сповіщення по дату судового засідання до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши думку представника заявника, розглянувши заяву про відвід судді Теслікової І.І., оглянувши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вирішуючи питання по суті заяви, суд зауважує, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст.36, 37 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Разом із цим відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Ознайомившись з викладеними в заяві про відвід судді доводами, суд вважає, що заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії" ).

Крім того, частиною 4 ст.36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Оцінюючи доводи заявника, суд приходить до висновку, що заява позивача про відвід головуючого судді ґрунтується на її незгоді з процесуальними рішеннями судді про відмову у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали суду. Зокрема, щодо посилань позивача на неналежну мотивацію процесуальних рішень в цій частині, то вказані обставини, у разі підтвердження, можуть бути підставами під час оскарження в апеляційному порядку судового рішення у встановленому процесуальному порядку, але, водночас, не можуть бути підставами для відводу судді, оскільки є по суті незгодою з процесуальними рішення суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Суд, звертає увагу на те, що правосуддя здійснюється на засадах верховенства права та забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй об`єктивні обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі в даному провадженні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що викладені в заяві позивача обставини не можуть свідчити про упередженість чи заінтересованість судді у розгляді даної цивільної справи, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст. ст.36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Теслікової І.І. від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Харківської міської ради, терті особи: Шевченківський відділ ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна та визнання права власності- залишити без задоволення.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Харківської міської ради, терті особи: Шевченківський відділ ДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 про зняття арешту з майна та визнання права власності- проводити у тому ж складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: