Справа № 697/1266/20
Провадження № 2/697/3/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Сивухіна Г.С.

за участю секретаря с/з Бичук А.Ю.

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Поліщука П.А.,

представника відповідача адвоката Буднік О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно та визнання права власності на нежитлове приміщення,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Канівського міськрайонного суду перебувала справа за первісним позовом первісним позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно та визнання права власності на нежитлове приміщення.

Ухвалою суду від 04.03.2025 первісний позов ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна із чужого незаконного володіння залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

06.03.2025 від представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Поліщука П.П. надійшла заява про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 214500,00 грн., у зв`язку з залишенням первісного позову без розгляду та зловживанням позивача за первісним позовом своїми процесуальними правами (а.с.1-7 т.7).

12.03.2025 від представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Коханій О.В. надійшла заява про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 130000,00 грн., у зв`язку з залишенням первісного позову без розгляду та зловживанням позивача за первісним позовом своїми процесуальними правами (а.с.38,39 т.7).

12.03.2025 від представника позивача за первісним позовом адвоката Буднік О.П. надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви адвоката Поліщука П.П. від 05.03.2025 про стягнення правничої допомоги у розмірі 214500,00 грн, у зв`язку з тим, що останнім не було дотримано вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на понесення цих витрат, а саме до завершення судових дебатів (а.с.53,54 т.7).

12.03.2025 від представника позивача за первісним позовом адвоката Буднік О.П. надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, наданих адвокатом Поліщуком П.П. Вважає, що розмір витрат у сумі 214500,00 грн. є значно завищеним та неспівмірним з часом затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні клопотання адвоката Поліщука П.П. про стягнення витратна правничу допомогу, а у разі задоволення зустрічного позову зменшити розмір таких витрат до 5000 грн. (а.с.56-60 т.7).

12.03.2025 від представника позивача за первісним позовом адвоката Буднік О.П. надійшло заперечення на заяву адвоката Поліщука П.П. про стягнення судових витрат, оскільки суду не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження необґрунтованих дій позивача за первісним позовом ОСОБА_6 та зловживання нею її процесуальним правами, а тому у стягненні судових витратна правничу допомогу просила відмовити (а.с.62-67 т.7).

24.03.2025 від представника позивача за первісним позовом адвоката Буднік О.П. надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви адвоката Коханій О.В. від 11.03.2025 про стягнення правничої допомоги у розмірі 130000,00 грн, у зв`язку з тим, що останнім не було дотримано вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на понесення цих витрат, а саме до завершення судових дебатів (а.с.73,74 т.7).

24.03.2025 від представника позивача за первісним позовом адвоката Буднік О.П. надійшло заперечення на заяву адвоката Коханій О.В. про стягнення судових витрат, оскільки суду не надано та матеріали справи не містять доказів на підтвердження необґрунтованих дій позивача за первісним позовом ОСОБА_6 та зловживання нею її процесуальним правами, а тому у стягненні судових витратна правничу допомогу просила відмовити (а.с.75-80 т.7).

24.03.2025 від представника позивача за первісним позовом адвоката Буднік О.П. надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, наданих адвокатом Коханій О.В. Вважає, що розмір витрат у сумі 130000,00 грн. є значно завищеним та неспівмірним з часом затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні клопотання адвоката Поліщука П.П. про стягнення витратна правничу допомогу, а у разі задоволення зустрічного позову зменшити розмір таких витрат до 1000 грн. (а.с.159-166 т.7).

25.03.2025 від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Поліщука П.П. надійшло клопотання про відмову від зустрічного позову (а.с.168-169 т.7).

30.05.2025 від представника відповідача за зустрічним позовом адвоката Буднік О.П. надійшло клопотання про стягнення з позивача за зустрічним позовом на користь правонаступника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 понесені витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 360000,00 грн (а.с.177-181 т.7).

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Поліщук П.П. у судовому засіданні подане ним клопотання про відмову від зустрічного позову підтримав повністю, просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені останньою витрати на правничу допомогу, у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Буднік О.П. про стягнення витрат на правничу допомогу просив відмовити.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Коханій О.В. у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, подану ним заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 130000,00 грн підтримав та просив її задовольнити (а.с.174 т.7).

У судовому засіданні представник відповідача за зустрічним позовом - адвокат Буднік О.П. не заперечувала щодо закриття провадження за зустрічним позовом у зв`язку з відмовою позивача від позову, у зв`язку з чим просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 360000,00 грн. Щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу заперечувала з підстав зазначених у її письмових запереченнях.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Суд, перевіривши письмові матеріали справи, вислухавши представників сторін, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до п.4 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та обставини справи, суд вважає, що клопотання адвоката Поліщука П.П., який діє в інтересах позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 підлягає до задоволення, оскільки заява про відмову від заяви не суперечить чинному законодавству і не порушує будь-чиї права чи охоронювані законом інтереси сторін.

Згідно ст.256 ЦПК України заявнику роз`яснено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Щодо стягнення правничої допомоги за зустрічним позовом

Так, судом встановлено, що представником відповідача за зустрічним позовом адвокатом Буднік О.П. заявлено клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 360000,00 грн.

На підтвердження даних витрат адвокатом надано договір про надання правової допомоги від 14.11.2024, заявку №1 від 14.11.2024 на надання юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 14.11.2024; заявку №2 від 21.03.2025 на надання юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги від 14.11.2024; Акт №1 прийняття правничої допомоги від 06.03.2025; Акт №2 прийняття правничої допомоги від 21.05.2025; додаток №1 09.07.2020 до договору №46 про надання професійної правничої допомоги адвоката від 09.07.2020; додаток №2 від 12.03.2021 до договору №46 про надання професійної правничої допомоги адвоката від 09.07.2020; розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу допомогу станом на 01.12.2023 та акт приймання-передачі виконаних робіт по наданню професійної правничої допомоги від 01.12.2023.

Відповідно до ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Так, судом встановлено, що адвокатом Буднік О.П. до розрахунку наданих нею послуг включено витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в апеляційному суді, їх стягнення мало бути вирішено під час апеляційного провадження, тому витрати у розмірі 35000,00 грн. не підлягають стягненню з позивача за зустрічним позовом.

Крім того, з розрахунку наданого адвокатом Шишка Р.І., який здійснював представництво первісного відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , вбачається, що адвокатом було надано послуги як з розгляду первісного позову ОСОБА_2 , так із розгляду зустрічного позову пред`явленого до ОСОБА_2 , а тому включені до розрахунку витрати з розгляду первісного позову, який ухвалою суду залишено без розгляду, на суму 32500,00 грн. не підлягають до стягнення з ОСОБА_1 .

Витрати на представництво клієнта у судових засіданнях по справі на суму 227500,00 грн. є частково не обґрунтованими, оскільки не містять детального розрахунку кількості проведених у справі судових засідань.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витратна адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 3, ч. 5 та ч. 9 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п. 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Таким чином, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, в частині стягнення витрат на правову допомогу за зустрічним позовом, суд виходячи з критеріїв співмірності, справедливості, розумності їхнього розміру і конкретних обставин справи, з урахуванням її складності та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) вважає, до стягнення підлягають витрати на правову допомогу в сумі 65000,00 грн.

Щодо стягнення правничої допомоги за первісним позовом

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно роз`яснень викладених у пункті 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що провадження у справі закрито внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Так, стороною відповідача за первісним позовом не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягають, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Натомість, представником позивача за первісним позовом, у поданих до суду запереченнях зазначалося про те, що ОСОБА_3 не є первісним позивачем у справі, оскільки була залучена як правонаступник позивача ОСОБА_2 , тому вона не мала можливості подати до суду клопотання про залишення позову без розгляду на стадії підготовчого засідання.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №521/3011/18.

Подання позовної заяви до суду не може свідчити про зловживання процесуальними правами, оскільки звернення до суду є гарантованим правом.

Враховуючи викладене, заяви представників відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокатів Поліщука Павла Павловича та Коханій Олексія Володимировича про стягнення витрат на правову допомогу до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 13, 49, 141, 142, 255 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно та визнання права власності на нежитлове приміщення закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 65000,00 грн.

У задоволенні заяв представників відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокатів Поліщука Павла Павловича та Коханій Олексія Володимировича про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Ухвала суду може буди оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів.

Повний текст ухвали складено 06.06.2024.

Суддя Г . С . Сивухін