Справа № 539/1316/25
Провадження № 2/539/761/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участю секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 539/1316/25 передано для розгляду судді Пилипчуку М. М.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25 травня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» через підсистему «Електронний суд» подало до суду заяву, в якій просило закрити провадження у справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики на підстав пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), повернути позивачу судовий збір та розглянути вказану заяву без участі представника позивача.

Заява мотивована тим, що відсутній предмет спору, оскільки було проведено позасудове врегулювання спору.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотань та заяв від сторін на адресу суду не надходило.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Принцип диспозитивності полягає, зокрема, у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Відповідно до духу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, Верховний Суд зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, з приводу якого виник спір (правовий конфлікт) між позивачем і відповідачем (постанови від 12 червня 2019 у справі № 916/542/18, від 01 серпня 2019 року у справі № 916/1743/18, від 14 вересня 2021 року у cправі № 909/243/18).

При цьому підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такі висновки викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі № 916/1042/22, від 10 квітня 2024 року у справі № 754/11753/21, від 22 травня 2024 року у справі № 204/1150/23, від 02 квітня 2025 року у справі № 369/7441/24.

Закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю предмета спору можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року в справі № 13/51-04).

Оскільки позивач вказував, що відповідач повністю розрахувався за спірною заборгованістю, щодо якої заявлено вимогу, та подав заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, то суд вважає можливим закрити провадження у справі.

Згідно пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 21 лютого 2025 року № 100680, який підлягає поверненню.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (частина друга статті 256 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 255, 256, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики закрити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області (місцезнаходження: місто Полтава, вулиця Шевченка, 1) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (на рахунок НОМЕР_1 в ПАТ «Таскомбанк», ) сплачену суму судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень згідно з платіжною інструкцією від 21 лютого 2025 року № 100680 (одержувач ГУК у Полт.обл/Лубенськ р-н/22030101, код 37959255).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя М. М. Пилипчук