Справа № 496/1135/25
Провадження № 2/496/1762/25
У Х В А Л А

16 червня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про усунення перешкод в здійсненні права власності та зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернулася до суду з вказаним позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025 року, цивільну справу № 496/1135/25 було передано до провадження головуючій судді Дранікову С.М.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.03.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10 днів з моменту отримання ухвали на усунення недоліків.

В зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням ОСОБА_2 з посади судді Біляївського районного суду Одеської області, Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 390 від 03.06.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 року цивільну справу № 496/1135/25 передано на розгляд головуючій судді Портній О.П.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом було встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: у позовній заяві в якості відповідача зазначено Відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Але, згідно з відомостями, які містяться Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Відділ державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а не як зазначено позивачкою Відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області) змінив назву на Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а також місцезнаходження.

Таким чином, позивачкою в позовній заяві неправильно зазначена назва відповідача та адреса його місцезнаходження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, при перевірці позовної заяви на відповідність вимог ст. 175, 177 ЦПК України, судом встановлено розбіжності між позовною заявою, наданою для суду, та копією позовної заяви для відповідача, а саме містяться розбіжності у найменуванні юридичної особи, яка зазначена в якості відповідача, та адресі її місцезнаходження. Крім того, склад учасників справи відрізняється, так в позовній заяві, наданою для суду, до участі у справі залучено лише відповідача, в той час як в копії позову, крім відповідача, зазначено третю особу.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно уточнити суб`єктний склад учасників справи та надати суду уточнену позовну заяву та її копії, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

До того ж, суд звертає увагу позивачки на те, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі №905/386/18 та у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 року у справі № 335/12011/19, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, на нерухоме майно, яке належить позивачці, накладено арешт внаслідок невиконання ОСОБА_3 взятих на себе кредитних зобов`язань, в яких позивачка є поручителем. Позов пред`явлено до державної виконавчої служби, яка не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. Тобто, відповідно до вказаної вище позиції ВС, зокрема, ОСОБА_3 є належним відповідачем у справі про зняття арешту з майна позивачки.

Частиною 2 ст. 30 ЦПК України встановлено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року №5 позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Якщо майно розташоване або знаходиться у різних районах міста чи в різних містах, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини майна, вартість якої перевищує вартість тих, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В прохальній частині позивачка просить суд усунути перешкоди в здійсненні права власності, проте не вказує, яким саме чином необхідно це зробити, тобто не конкретизовано зміст позовних вимог.

Крім того, позивачка просить зняти арешт з нерухомого майна в Одесі, однак позовна заява не містить адреси місцезнаходження майна або основної його частини, з якого позивачка просить зняти арешт, що унеможливлює визначити територіальну юрисдикцію (підсудність) даної справи.

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 03.03.2025 року позовна заява була залишена без руху, та відповідно до ст. 185 ЦПК України, позивачці було надано строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання ухвали.

26.03.2025 року представник позивачки отримав ухвалу суду, що підтверджується відповідною розпискою.

Отже, станом на 16.06.2025 року ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху не виконана.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Німеччини» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої сумлінністі у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження.

Таким чином, враховуючи, що позивачем у встановлений судом строк не усунуті недоліки, то відповідно до ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 259-260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про усунення перешкод в здійсненні права власності та зняття арешту з майна вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня складання ухвали.

Суддя О.П. Портна