Справа № 131/291/25
Провадження № 22-ц/801/1270/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шелюховський М. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 рокуСправа № 131/291/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Голоти Л. О.,

з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Зільберта Олега Євгенійовича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Шелюховського М. В. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Позов обґрунтовано тим, що з 15 січня 2019 року по 30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 30.10.2020 року у справі № 131/1141/20.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до виконавчого листа у справі № 131/498/23 від 24 травня 2023 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на позивачку у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 квітня 2023 року, на період інвалідності доньки, а саме до 01 лютого 2025 року.

Згідно із медичним висновком № 7 про дитину-інваліда віком до 18 років від 07 лютого 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було підтверджено інвалідність.

Позивачка як мати змушена доглядати за дитиною з інвалідністю, тому не має змоги працевлаштуватися, оскільки донька потребує постійного догляду.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 у заявленому позові просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на власне утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період інвалідності доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року позов було задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 лютого 2025 року, на період інвалідності доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також вирішено питання судових витрат.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що на даний час позивачка здійснює постійне виховання та догляд за дитиною з інвалідністю, а тому має право на утримання з боку батька дитини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, місцевий суд виходив з того, що відповідач є працездатною особою, наразі перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, а позивачка у зв`язку з доглядом за дитиною з інвалідністю не має змоги працювати і утримувати себе.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов переконання про задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити аліменти в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 19 лютого 2025 року, на період інвалідності доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до 07 лютого 2030 року.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 28 квітня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Оніщук В. В., судді: Копаничук С. Г., Рибчинський В. П.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2025 року справу призначено до розгляду на 12 червня 2025 року о 09 год 45 хв.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2025 року суддю Рибчинського В. П. замінено на суддю Голоту Л. О.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що згідно п. 7 Положення про лікарсько-консультаційну комісію, затвердженого Постановою КМ України від 21 листопада 2013 року № 917 потребу дитини з інвалідністю у медичній допомозі та соціальних послугах, в тому числі додатковому харчуванні, у забезпеченні лікарськими засобами, постійному сторонньому догляді, диспансерному нагляді, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування тощо, встановлюють лікарськоконсультативні комісії.

Отже, надані ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог виписка із медичної карти амбулаторного хворого КНП ВОДКЛ Вінницької обласної ради від 29 січня 2025 року, а також висновок про комплексну психологічну оцінку розвитку особи від 10 серпня 2023 р. №ІРЦ-85191/2023/441045, складені особами, які не уповноважені встановлювати потребу дитини в постійному сторонньому догляді.

Дитина регулярно відвідує Комунальний заклад дошкільної освіти №1 «Сонечко» Іллінецької міської ради Вінницької області, тому позивачка має можливість залишати регулярно дитину в садочку, а отже має і можливість влаштуватись на роботу.

Суд першої інстанції також не врахував що відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України, у зв`язку із чим попри стабільний дохід має і значні витрати.

Також не враховано, що ОСОБА_2 сплачує й аліменти на дитину у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, при цьому представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на її участь у розгляді інших справ, однак колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні вказаного клопотання відмовити, оскільки з урахуванням часу призначення судового засідання, представник позивача не була позбавлена можливості прийняти участь у розгляді справи, зокрема і в режимі відеоконференції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області (справа №131/1141/20) від 30 жовтня 2020 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 9).

Відповідно до виконавчого листа по справі №131/498/23 від 24 травня 2023 року із відповідача на користь позивача на утримання позивача стягувались аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21 квітня 2023 року і до 01 лютого 2025 року (а. с.10).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має захворювання, що дає право на одержання соціальної допомоги на дітей-інвалідів до 07 лютого 2030 року, що підтверджується медичним висновком № 7 від 07 лютого 2023 року про дитину з інвалідністю віком до 18 років (а. с. 13).

Як видно із Індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 62, наданої лікарсько-консультативною комісією КНП «ВОДКЛ Вінницької ОР» 23 січня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на інвалідності з 2020 року, має обмеження до самообслуговування, орієнтацію, спілкування, контролю над своєю поведінкою, трудової діяльності, професійного навчання, здобуття освіти. ЛКК рекомендована, зокрема, колективна форма навчання, у тому числі інтегроване та інклюзивне навчання. Реабілітаційний потенціал середній. Мета реабілітації часткове відновлення обмеження життєдіяльності (а. с. 14-15).

Згідно із випискою із медичної карти амбулаторного хворого КНП ВОДКЛ Вінницької обласної ради від 29 січня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагнози: G96.8 Інші уточнені ураження центральної нервової системи, Q85.1 Туберозний склероз, G40.8 інші уточнені форми епілепсії (а. с. 18).

Як видно із висновку про комплексну психологічну оцінку розвитку особи від 10 серпня 2023 року №ІРЦ-85191/2023/441045 КЗ «Інклюзивно-ресурсний центр» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має соціальноадаптаційні/соціокультурні труднощі помірного ступеню прояву, інтелектуальні труднощі помірного ступеню прояву, потребує індивідуального навчального плану, адаптації/модифікації освітньої програми/навчальних предметів (а. с. 43-49).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 05 лютого 25 року вона здійснює постійне виховання та догляд за донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно хворіє та є інвалідом, проживають за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 16).

Згідно із довідкою про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне (орфанне) захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги № 85/6 від 14 травня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує домашнього догляду.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Положеннями статті 91 СК України закріплено право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Так, відповідно до частини другої наведеної статті жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88цього Кодексу.

Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя на підставі ст. 88 СК України є проживання разом з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, та опікування нею, а також можливість надання матеріальної допомоги іншим з подружжя.

Для цілей Конвенції про права дитини 1989 року дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (частина перша статті 6 СК України). Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» встановлені відповідні розміри державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства (залежно від групи) та дітям з інвалідністю до 18 років.

Правовідносини у справі, яка розглядається, стосуються стягнення аліментів на утримання дружини, яка здійснює опіку над неповнолітньою дитиною.

Із матеріалів справи достеменно встановлено, що малолітня донька сторін у зв`язку із наявними розладами здоров`я потребує постійного догляду, який відповідно здійснює її мати ОСОБА_1 .

За клопотанням сторони відповідача апеляційним судом у Головного управління ДПС у Вінницькій області було витребувано інформацію про доходи ОСОБА_1 за чотири квартали 2024 року та перший квартал 2025 року. Так, відповідно до відповіді на запит від 02 червня 2025 року № 0232-2050-0002434, 05 червня 2025 року № 0232-2050-0002505 доходи ОСОБА_1 складаються із соціальних виплат з відповідних бюджетів та аліментів.

Як зазначалося, відповідно до ч. 2 ст. 88 СК України право на утримання не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що дитина відвідує заклад дошкільної освіти, а тому ОСОБА_1 не позбавлена можливості працевлаштуватися, є необґрунтованими.

Отже, суд першої інстанції дійшов повністю обґрунтованого висновку про те, що позивачка має право на утримання з боку колишнього чоловіка та батька дитини.

Апеляційний суд відхиляє також доводи апеляційної скарги про те, що відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України, у зв`язку із чим попри стабільний дохід має і значні витрати, адже ним не надано доказів на підтвердження розміру таких витрат та відповідно не доведено, що сплата аліментів у визначеному розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище.

Водночас безпідставними є покликання на те, що ОСОБА_2 сплачує й аліменти на дитину у розмірі 1/6 всіх видів заробітку, адже утримання власної дитини є його обов`язком.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати, понесені ОСОБА_2 у зв`язку із апеляційним переглядом справи, слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Зільберта Олега Євгенійовича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені ОСОБА_2 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ним.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повна постанова складена 17 червня 2025 року.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Л. О. Голота

С. Г. Копаничук