Справа № 669/496/25
Провадження № 2-о/669/46/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Валігура А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Білогір`я цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , встановивши заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 з покладенням на нього наступних обов`язків:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести спілкування, листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В обґрунтування вказаних вимог заявниця ОСОБА_1 зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 проживає в одному житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання між нею, заявницею, та ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки, оскільки останній постійно зловживає алкогольними напоями, принижує її та дітей, ображає нецензурною лайкою, вчиняє психологічне насильство, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, яка фіксувала вказані обставини.

Так, 27 липня 2024 року близько 23 год 00 хв, перебуваючи по місцю проживання, ОСОБА_2 спричинив відносно ОСОБА_1 психологічне насильство в присутності дітей, внаслідок чого вона звернулася до поліції та за даним фактом було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в подальшому 14 серпня 2024 року Білогірським районним судом Хмельницької області ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

02 листопада 2024 року близько 22 год 50 хв ОСОБА_2 знову спричинив відносно ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного характеру в присутності дітей, внаслідок чого вона звернулася до поліції та за даним фактом було складено адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в подальшому 22 листопада 2024 року Білогірським районним судом Хмельницької області ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, 25 листопада 2024 року Білогірським районним судом Хмельницької області ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн та 13 грудня 2024 року Білогірським районним судом Хмельницької області ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Крім того, 22 березня 2025 року за її заявою про заподіяння ОСОБА_2 стосовно неї систематичного психологічного насильства були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 за ст. 126-1 КК України, де вона є потерпілою, матеріали кримінального провадження за даним фактом 23 квітня 2025 року скеровано до суду.

Таким чином ОСОБА_1 вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства, тому змушена звернутися з відповідною заявою до суду.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при винесенні рішення по даній справі покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що відносно ОСОБА_2 14 серпня 2024 року, 22 листопада 2024 року, 25 листопада 2024 року та 13 грудня 2024 року винесено постанови № 669/722/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, № 669/1032/24, № 669/1034/24 та № 669/1037/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та 22 березня 2025 року порушено кримінальне провадження №0000084, матеріали якого разом з обвинувальним актом направлено до суду 23 квітня 2025 року.

16 травня 2025 року вироком Білогірського районного суду Хмельницької області ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

26 травня 2025 року ПОГ СВГ ВП ШРУП ГУНП в Хмельницькій області майором поліції Гаврилюком О.О. винесено терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_2 у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства, а саме психологічного та фізичного характеру, стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , який діяв до 10 год 00 хв 28 травня 2025 року.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Як наголошується в п. 3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_1 , тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однак без заборони ОСОБА_2 , який є внутрішньо-переміщеною особою та не має іншого житла, перебувати в житловому будинку, окрім кімнати заявниці.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Беручи до уваги всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на три місяці.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 259, 294, 350-1 350-8 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на строк три місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонити ОСОБА_2 заходити в кімнату ОСОБА_1 в місці спільного їхнього проживання (перебування) в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборонити ОСОБА_2 вести спілкування, листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

3) заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу судового припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити сектор поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ямпільської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

- заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Красноярське Добропільського району Донецької області, місце проживання (згідно заяви): АДРЕСА_1 , паспорт: № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Новий Донбас Добропільського району Донецької області, місце проживання (згідно заяви): АДРЕСА_1 , паспорт: серія НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Олександр ДАВИДЮК