Справа № 452/4170/24
Провадження № 2/452/171/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Бікезіної О.В.,

при секретарі судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовної вимоги позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , яка до дня смерті проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

У жовтні 2024 року перебуваючи в Новокалинівській міській раді Самбірського району Львівської області, позивачці повідомлено, що агрофірмою проводиться укладення/переукладення договорів оренди землі на території Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, а ОСОБА_4 належало право на середню земельну частку (пай) з земель, що перебували в колективній власності Бабинського народного аграрно-акціонерного господарства, розміром 1,57 в умовних кадастрових гектарах, а також те, що ОСОБА_4 складено заповіт від 6 червня 2014 року в її користь та надано дублікат такого.

Отримавши таку інформацію з приводу спадкування та будучи донькою спадкодавця, позивачка в жовтні 2024 року звернулася до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Мінкевич А.А. з приводу спадкування, однак нотаріусом 23 жовтня 2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею пропущено строк на вступ в спадщину, визначений ст. 1270 ЦК України.

Позивачка вважає, що додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини, судом має бути визначений їй, так як його пропущення відбулося з поважних причин. Причиною пропуску встановленого законом строку є те, що їй не було відомо про наявність заповіту, та ще й в її користь, оскільки спадкодавцем про складення заповіту ніколи не згадувалося. До того ж в спадкодавця є ще дві доньки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які брали таку ж участь утриманні мами - спадкодавця. Отже, про існування такого заповіту їй стало відомо тільки в жовтні 2024 року.

Покликаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просить суд визначити додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, після смерті матері

ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці, що є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 1-2).

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній цивільній справі з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження; витребувано від приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Мінкевич А.А. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Із листа приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Мінкевич А.А. вбачається, що спадкова справа після смерті

ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом не заводилась і відомості про її відкриття в Спадковому реєстрі відсутні (а.с. 26).

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року частково задоволено клопотання представника позивача адвоката Кацюби А., залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в якості співвідповідача Новокалинівську міську раду Самбірського району Львівської області (а.с.38).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 44).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 ,, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, не прибула, представник позивача адвокат Коцюба А.М. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити (а.с. 48).

Належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідачі, у судове засідання не прибули, подали до суду заяви, в якій позов визнають повністю, просять розглянути справу без їх участі (а.с. 22, 24, 41).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Родинні відносини позивачки зі спадкодавцем як між донькою та матір`ю підтверджуються копіями свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 11 грудня 1957 року, та свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 (а.с. 9-10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, яке належало їй на день смерті.

Із довідки-виписки з погосподарської книги № 2 на 211-2015 р.р. по с. Бабина, особовий рахунок № НОМЕР_4 , виданої виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області № 410 від 28 жовтня 2024 року відомо, що

ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті була зареєстрована по

АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно копії заповіту від 6 червня 2014 року, посвідченого секретарем виконкому Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області вбачається, що

ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 7).

Як зазначено у позові, позивачка в жовтні 2024 року звернулася до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Мінкевич А.А. з приводу спадкування, однак нотаріусом 23 жовтня 2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею пропущено строк на вступ в спадщину, визначений ст. 1270 ЦК України.

Однак копії листа приватного нотаріуса про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини позивачкою до позову не додано.

Представником позивачки адвокатом Коцюба А.М. 23 січня 2025 року до суду подано письмові пояснення до позовної заяви в якому додатково зазначено, що окрім того, що про існування заповіту позивачка не знала, вона не є фахівцем в галузі права, отримавши після смерті матері невірну консультацію стосовно вступу в спадщину ОСОБА_1 вважала, що автоматично стала спадкоємцем (а.с. 32-34).

Статтею 4 КПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, позивачка звернулася до нотаріуса лише в жовтня 2024 року, отже з пропуском строку встановленого ст. 1270 ЦК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже правила частини третьої 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними (Постанова ВС від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.

Так, у постановах ВС від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, від 11 серпня 2021 року у справі №720/1079/19, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18 Верховний Суд дійшов висновків, що якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21, від 08 лютого 2023 року у справі № 760/22643/21 Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (Постанова ВС від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування пропуску строку прийняття спадщини позивачка ОСОБА_1 зазначає, що не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що їй було не відомо про існування заповіту; не будучи фахівцем в галузі права вона вважала, що автоматично стала спадкоємцем.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 по справі № 686/5757/23 прийшла до висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Як зазначила ВП ВС необізнаність спадкоємця про наявність заповіту повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала. Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування.

З урахуванням вищевикладеного, посилання позивачки на те, що вона не знала про існування заповіту в даному випадку не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки, позивачка, як донька ОСОБА_4 є спадкоємицею першої черги та могла подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса лише в жовтні 2024 року, тобто понад дев`ять років після закінчення 6-місячного строку для прийняття спадщини.

Враховуючи те, що необізнаність особи щодо порядку набуття права на спадкове майно, також не може бути належною підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, інші належні та допустимі докази наявності у позивачки поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій у матеріалах справи відсутні, причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачкою, суд визнає неповажними, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Суд не приймає визнання відповідачами позовних вимог, оскільки законом чітко визначені підстави для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з цим, позивачкою не доведено відповідними доказами та судом не встановлено поважних причин пропуску такого строку. У даному випадку, задоволення позову суперечитиме вимогам закону, зокрема ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 1212,00 грн. (а.с.3).

З урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено суд покладає судові витрати на позивачку.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Судові витратити покласти на позивачку.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Новокалинівська міська рада Самбірського району Львівської області, місце знаходження: Львівська область, Самбірський район, м. Новий Калинів, пл. Авіації,

1 А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 25254925.

Головуюча суддя