Справа № 473/1619/25
"20" червня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
За умовами договору ТОВ «Іннова Фінанс» передало ОСОБА_1 в борг на умовах кредиту грошові кошти у розмірі 8 000 грн зі строком кредитування протягом 360 днів, які відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю не пізніше 24 вересня 2025 року.
За користування кредитом ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати на користь кредитодавця проценти відповідно до узгодженого графіку:
- у розмірі 0,01 % за кожен день користування коштами за умови, якщо позичальник до 29 жовтня 2024 року сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного у графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (знижена процентна ставка);
- у розмірі 1 % за кожен день користування коштами (базова ставка, яка застосовується в межах строку кредитування).
Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 19 березня 2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі 21 680 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 8 000 грн;
-заборгованість за процентами 13 680 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача Лукашов Р.Є. не з`явився, проте у позові просив про розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки у позові представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
За умовами договору ТОВ «Іннова Фінанс» зобов`язалося надати ОСОБА_1 в борг на умовах кредиту грошові кошти у розмірі 8 000 грн зі строком кредитування протягом 360 днів, які відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю не пізніше 24 вересня 2025 року.
За користування кредитом ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати на користь кредитодавця проценти відповідно до узгодженого графіку:
- у розмірі 0,01 % за кожен день користування коштами за умови, якщо позичальник до 29 жовтня 2024 року сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного у графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (знижена процентна ставка);
- у розмірі 1 % за кожен день користування коштами (базова ставка, яка застосовується в межах строку кредитування).
Таким чином, сторони фактично уклали кредитний договір.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що договір вчинений сторонами в електронній формі. Зокрема, сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» узгодили у договорі усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав правочин за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 19 березня 2025 року заборгованість за договором становить 21 680 грн, у тому числі:
заборгованість за кредитом 8 000 грн;
заборгованість за процентами 13 680 грн (нарахованими за період з 29 вересня 2024 року до 19 березня 2025 року).
Розрахунок заборгованості за процентами здійснений позивачем у повній відповідності до умов договору, а саме в межах строку кредитування та за встановленими процентними ставками.
Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 8 000 грн, то в цій частині суд виходить з наступного.
Як вбачається з узгодженого сторонами графіку платежів за кредитним договором (який є частиною договору), у ньому сторони узгодили умову про повернення позичальником кредиту у повному обсязі не пізніше 24 вересня 2025 року, тобто в останній день строку кредитування (5-та колонка графіку). Однак вказаний термін на час розгляду справи не настав.
Згідно ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
За відсутності факту належного направлення кредитором вимоги позичальнику про усунення порушень кредитного договору, суд може стягнути лише прострочену суму боргу, а платежі, за якими строк сплати ще не настав - ні.
Проте матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що ТОВ «Іннова Фінанс» пред`являв позичальнику вимогу про повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, надсилав ОСОБА_1 таку вимогу в передбаченому договором порядку та що останній її отримав.
За встановленого, вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом (термін повернення якого на час розгляду справи не настав) є передчасними, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1 528,53 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв