Справа 206/468/25
Провадження 2/206/858/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого судді Малихіної В.В.,

за участю секретаря Тимченко Ю.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Повного товариства «Коваленко, Дондес і Компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 03.11.2021 року між ПОВНИМ ТОВАРИСТВОМ «ЛОМБАРД-ЮА» КОВАЛЕНКО, КИРПИЧОВА І КОМПАНІЯ» та фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 1.150 від 03 листопада 2021 року (далі - Договір кредиту).

Позивачем було змінено назву з «ПОВНЕ ТОВАРИСТВО «ЛОМБАРД-ЮА» КОВАЛЕНКО КИРПИЧОВА І КОМПАНІЯ» на «ПОВНЕ ТОВАРИСТВО «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ»», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру від 25.07.2024 року.

Згідно п. 1.1 Договору: «Кредитодавець передає на умовах цього Договору у власність Позичальнику на його поточний рахунок грошові кошти (фінансовий кредит) у національній валюті України в сумі 120 000,00 (сто двадцять тисяч) гривень 00 копійок на термін до «03» травня 2022 (третього травня дві тисячі двадцять другого) року. Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю у термін, встановлений цим договором, суму грошових коштів (суму кредиту) у національній валюті України та сплатити проценти за користування кредитом. Мета надання фінансового кредиту - побутові потреби…».

Відповідно п. 1.2. Договору кредиту: «З метою компенсації збитків, пов`язаних з можливим здешевленням національної валюти України, відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України сторони вирішили визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті - доларах США. Сторони дійшли до згоди, що під курсом долару США в контексті цього договору розуміється курс продажу долару США, розміщений на офіційному сайті Приватбанку на 10:00 годину ранку на день укладання цього договору, та на день здійснення платежів (погашення заборгованості), та у будь-яких інших випадках, передбачених цим договором.

Станом на момент підписання (укладення) цього договору курс долару США становить 26,4550 грн. за 1 долар США».

Відповідно п. 1.3. Договору кредиту: «У випадку зростання (підвищення) курсу долару США відносно гривні на момент погашення заборгованості згідно з графіком та/або остаточного погашення кредиту, сума заборгованості на момент погашення буде визначатися (перераховуватися) за формулою: Сума погашення в гривні на день платежу = сума платежу згідно з графіком х Індекс. Індекс = курс долару США на 10:00 годину ранку на день платежу / курс долару США на 10:00 годину ранку на день укладення цього договору».

Згідно п.2.2. Договору: «Одноразова комісія за обслуговування договору - 10,5% від суми кредиту, яка утримується Кредитодавцем під час перерахування фінансового кредиту та за рахунок Позичальника.»

Так, відповідно до умов п. 2.2 Договору, сума, яка підлягала перерахуванню становила: 120 000,00 * 10,5 / 100 = 12 600,00 грн. - сума одноразової комісії.

120 000,00 - 12 600,00 = 107 400,00 грн. - сума, що підлягає перерахуванню на рахунок боржника з вирахуванням одноразової комісії, передбаченої п. 2.2 Договору.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а саме 107 400,00 грн., які були передані ОСОБА_1 згідно платіжного доручення № 1255 від 03 листопада 2021 р.

Відповідно до п. 3.1 Договору: «Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю фінансовий кредит (грошові кошти) у тій сумі, що встановлено цим Договором у повному обсязі, в термін, встановлений пунктом 1.1 цього договору, в порядку, що встановлений цим Договором, та сплатити проценти за користування кредитом згідно графіку.

Проте, Відповідачем було здійснено лише перші два чергових платежі - 03.12.2021 р. в сумі 4 368,00 та 14.01.2022 в сумі 4 452,00 р. в рахунок погашення процентів (включаючи компенсацію від курсової різниці, що кожного місяця встановлювалась відповідно до Договору за офіційними показниками).

У подальшому Відповідач припинив виконання своїх зобов`язань встановлених Договором кредиту. У наслідок чого було подано позовну заяву до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за позовом ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД-ЮА» КОВАЛЕНКО, КИРПИЧОВА І КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту.

В результаті розгляду справи № 206/3809/23, Самарським районним судом м. Дніпропетровська було винесено Рішення суду від 07.12.2023 року, яким було частково задоволені позовні вимоги ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД-ЮА» КОВАЛЕНКО, КИРПИЧОВА І КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредиту. Зазначеним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД-ЮА» КОВАЛЕНКО, КИРПИЧОВА І КОМПАНІЯ» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №1.150 від 03.11.2021 р. у розмірі 136 800 грн. (сто тридцять шість тисяч вісімсот гривень), та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2051,76 грн. (дві тисячі п`ятдесят одна гривня 76 коп.).

Крім того, в рішенні суду було зазначено наступне: «…розрахунок збитків за сумою основного боргу та процентами позивачем помилково здійснюється за наступного формулою: сума боргу х курс продажу долару США на 10.07.2023 (дата звернення до суду) / курс продажу долару США на 03.11.2021 (дата укладання договору) - сума боргу, оскільки умовами договору не передбачено визначення курсу продажу долару США на день звернення до суду з метою визначення суми компенсації збитків, пов`язаних із здешевленням національної валюти.»

18.01.2024 року Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року по справі № 206/3809/23, набрало законної сили.

Після чого було отримано виконавчий лист № 206/3809/23 від 28.02.2024 року для примусового виконання Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська. У подальшому даний виконавчий лист № 206/3809/23 від 28.02.2024 року було передано на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича, щодо стягнення заборгованості за Договором кредиту у розмірі 136 800 грн. (сто тридцять шість тисяч вісімсот гривень) та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2051,76 грн. (дві тисячі п`ятдесят одна гривня 76 коп.), та приватним виконавцем Осельським Є.С. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.

Під час примусового виконання виконавчого листа № 206/3809/23 від 28.02.2024 року, приватним виконавцем Осельським Є.С., в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 було звернено стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,0911 га, кадастровий номер: :09:462:0257, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначену земельну ділянку було виставлено на земельні торги із стартовою ціною 153 370,00 (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят гривень) грн., які відбулись 4 рази за наступною хронологією: перші земельні торги були призначені на 20.06.2024 року, другі торги були призначені на 29.07.2024 року, треті торги були призначені на 06.09.2024 року, четверті торги були призначені на 14.10.2024 року, але всі зазначені торги не відбулись через відсутність допущених учасників торгів.

У зв`язку із зазначеним приватним виконавцем Осельським Є.С. до ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» було направлено лист-пропозицію № 9016 від 16.10.2024 року, у якому було запропоновано протягом 10-ти днів вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна.

У відповідь на дану пропозицію ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» 16.10.2024 надіслали повідомлення про бажання залишити за собою нереалізоване майно, та копію платіжної інструкції № 1936 від 16.10.2024 року про внесення різниці між вартістю нереалізованого майна та сумую коштів, що підлягають стягненню згідно виконавчого листа у розмірі 18036,98 грн. (вісімнадцять тисяч тридцять шість гривень 98 коп.).

Після чого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Євгеном Сергійовичем було винесено Постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 18.10.2024 року та Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в процедурі виконавчого провадження від 18.10.2024 року, відповідно до яких земельна ділянка площею 0,0911 га, кадастровий номер :09:462:0257, яка розташована за адресою: м. Дніпро, в районі вул. Сержанта Литвищенка (далі - Земельна ділянка), була передана до ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» в рахунок погашення боргу.

У подальшому ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» звернулись до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павленко Інни Василівни (далі - Приватний нотаріус), з Актом про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в процедурі виконавчого провадження від 18.10.2024 року, для зняття обтяжень та реєстрації права власності на Земельну ділянку.

22.10.2024 року Приватним нотаріусом на підставі Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в процедурі виконавчого провадження від 18.10.2024 року було знято обтяження та видано Свідоцтво від 22.10.2024 року, яким зареєстровано право власності на Земельну ділянку за ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ».

30.10.2024 року вищевказану Земельну ділянку було виставлено на продаж за допомогою інтернет ресурсу «OLX», вартістю 153 370,00 грн. (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят гривень 00 коп.). (скрін-шот додається). 31.10.2024 року зазначену Земельну ділянку було продано ОСОБА_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 31.10.2024 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1392, та згідно платіжної інструкції № @2PL667668 від 31.10.2024 року на рахунок ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» було перераховано грошові кошти, у розмірі 153 370, 00 грн. (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят гривень 00 коп.).

З огляду на вказані положення Договору про надання фінансового кредиту, виходить, що у Позивача наявне право на компенсацію збитків, пов`язаних з можливим здешевленням національної валюти України, реалізація якого стала можливим тільки після встановлення дати повного погашення суми основного боргу за Договором кредиту. Тому Позивач здійснює розрахунки збитків, пов`язаних із здешевленням національної валюти України на дату отримання права власності на земельну ділянку за вартістю отриманої суми в погашення основного боргу за договором кредиту, станом на 22.10.2024р. При цьому позивач звернув увагу суду, що станом на дату винесення постанови 18.10.2024 р., на дату отримання свідоцтва 22.10.2024 р., на дату подальшої реалізації цього майна 31.10.2024 р. (та отримання вже безпосередньо коштів саме у розмірі 153 370,00 грн. (з врахуванням компенсації 18 036,98 грн.) курс долара США був не змінний та складав 41,49378 грн. за 1 долар США. У зв`язку із вищевикладеним та на виконання зобов`язань передбачених п.п. 1.2., 1.3. Договору кредиту, позивачем було здійснено розрахунок суми збитків, пов`язаних із здешевленням національної валюти України, наступним чином: Курс долару США на 22.10.2024 року (дата погашення заборгованості) (41,49378) / курс долару США на 03.11.2021 року (дата укладання Договору) (26,4550) = Індекс (1,57) Сума погашення заборгованості в гривні на 22.10.2024 року (136 800,00 грн.) х Індекс (1,57) - Сума заборгованості (136 800,00 грн.) = збитки, пов`язані з здешевленням національної валюти України (77 976,00 грн.).

Враховуючи наведений вище розрахунок збитків, пов`язаний із здешевленням національної валюти України, виходить, що станом на момент подачі позовної заяви у Відповідача залишилось не виконане зобов`язання по Договору кредиту щодо сплати збитків, пов`язаних зі здешевленням національної валюти України у сумі 77 976,00 грн. (сімдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень 00 коп.).

Окрім того позивачем, звернуто увагу суду на те, що Позивачем було понесені збитки внаслідок набуття права власності на земельну ділянку площею 0,0911 га, кадастровий номер: :09:462:0257, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які полягають у знятті обтяжень із зазначеного майна та оформлення Свідоцтва від 22.10.2024 року, у приватного нотаріуса Павленко Інни Василівни внаслідок не виконання основного грошового зобов`язання за Договором кредиту.

Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ»: суму збитків, пов`язаних з можливим здешевленням національної валюти України, за Договором про надання фінансового кредиту №1.150 від 03 листопада 2021 року у розмірі 77 976,00 грн. (сімдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень 00 коп.; суму реальних збитків понесених в наслідок реєстрації права власності на земельну ділянку, у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн. та 2422,40 грн. судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.11.2021 року між ПОВНИМ ТОВАРИСТВОМ «ЛОМБАРД-ЮА» КОВАЛЕНКО, КИРПИЧОВА І КОМПАНІЯ» та фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 1.150 від 03 листопада 2021 року (а.с. 7-9).

Згідно з п. 1.2. Договору, з метою компенсації збитків, пов`язаних з можливим здешевленням національної валюти України, відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України сторони вирішили визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті - доларах США. Сторони дійшли до згоди, що під курсом долару США в контексті цього Договору розуміється курс продажу долару США, розміщений на офіційному сайті Приватбанку (https://privatbank.ua) на 10:00 годину ранку на день укладання цього договору (надалі курс долару США), та на день здійснення платежів (погашення заборгованості), та у будь-яких інших випадках, передбачених цим Договором. Станом на момент підписання (укладання) цього договору, курс долару США становить 26,4550 грн. за 1 долар США.

Відповідно до п. 1.3. Договору, у випадку зростання (підвищення) курсу долару США відносно гривні на момент погашення заборгованості згідно з графіком та/або остаточного погашення кредиту, сума заборгованості на момент погашення буде визначатися (перерахуватись) за формулою: Сума погашення в гривні на день платежу = сума платежу згідно з графіком х індекс. Індекс = курс долару США на 10:00 годину ранку на день платежу/курс долару США на 10:00 годину ранку на день складання цього договору.

Пунктом 1.4 договору визначено, що забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором є застава (іпотека) майна Позичальника згідно Договору застави (іпотеки). У випадку, якщо після звернення стягнення та реалізації предмету застави (іпотеки), виручених коштів буде недостатньо для повного задоволення вимог Кредитодавця, останній може отримати задоволення за рахунок іншого майна Позичальника.

Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року у справі № 206/3809/23, було частково задоволені позовні вимоги ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД-ЮА» КОВАЛЕНКО, КИРПИЧОВА І КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредиту, було вирішено стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД-ЮА» КОВАЛЕНКО, КИРПИЧОВА І КОМПАНІЯ» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №1.150 від 03.11.2021 р. у розмірі 136 800 грн. (сто тридцять шість тисяч вісімсот гривень), та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2051,76 грн. (дві тисячі п`ятдесят одна гривня 76 коп.). Крім іншого в рішенні суду було зазначено наступне: «…розрахунок збитків за сумою основного боргу та процентами позивачем помилково здійснюється за наступного формулою: сума боргу х курс продажу долару США на 10.07.2023 (дата звернення до суду) / курс продажу долару США на 03.11.2021 (дата укладання договору) - сума боргу, оскільки умовами договору не передбачено визначення курсу продажу долару США на день звернення до суду з метою визначення суми компенсації збитків, пов`язаних із здешевленням національної валюти.» (а.с. 10-14)

Згідно даного рішення в якості забезпечення виконання кредитного договору, сторонами було укладено Договір іпотеки земельної ділянки площею 0,0911 га, кадастровий номер: :09:462:0257, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачеві.

18.01.2024 року Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2023 року по справі № 206/3809/23, набрало законної сили та Позивачем було отримано виконавчий лист № 206/3809/23 від 28.02.2024 року який у подальшому було передано на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича, щодо стягнення заборгованості за Договором кредиту у розмірі 136 800 грн. (сто тридцять шість тисяч вісімсот гривень) та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2051,76 грн. (дві тисячі п`ятдесят одна гривня 76 коп.), та приватним виконавцем Осельським Є.С. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Під час примусового виконання виконавчого листа № 206/3809/23 від 28.02.2024 року, приватним виконавцем Осельським Є.С., в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 було звернено стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,0911 га, кадастровий номер: :09:462:0257, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначену земельну ділянку було виставлено на земельні торги із стартовою ціною 153 370,00 (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят гривень) грн., які відбулись 4 рази за наступною хронологією: перші земельні торги були призначені на 20.06.2024 року, другі торги були призначені на 29.07.2024 року, треті торги були призначені на 06.09.2024 року, четверті торги були призначені на 14.10.2024 року, але всі зазначені торги не відбулись через відсутність допущених учасників торгів (а.с. 15).

У зв`язку із зазначеним приватним виконавцем Осельським Є.С. до ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» було направлено лист-пропозицію № 9016 від 16.10.2024 року, у якому було запропоновано протягом 10-ти днів вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна (а.с. 16).

У відповідь на дану пропозицію ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» 16.10.2024 надіслали повідомлення про бажання залишити за собою нереалізоване майно, та копію платіжної інструкції № 1936 від 16.10.2024 року про внесення різниці між вартістю нереалізованого майна та сумую коштів, що підлягають стягненню згідно виконавчого листа у розмірі 18036,98 грн. (вісімнадцять тисяч тридцять шість гривень 98 коп.) (а.с. 17).

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Євгеном Сергійовичем було винесено Постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 18.10.2024 року та Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в процедурі виконавчого провадження від 18.10.2024 року, відповідно до яких земельна ділянка площею 0,0911 га, кадастровий номер :09:462:0257, яка розташована за адресою: м. Дніпро, в районі вул. Сержанта Литвищенка, була передана до ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» в рахунок погашення боргу (а.с. 18).

ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» звернулось до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павленко Інни Василівни, з Актом про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в процедурі виконавчого провадження від 18.10.2024 року, для зняття обтяжень та реєстрації права власності на Земельну ділянку та 22.10.2024 року Приватним нотаріусом на підставі Акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу в процедурі виконавчого провадження від 18.10.2024 року було знято обтяження та видано Свідоцтво від 22.10.2024 року, яким зареєстровано право власності на Земельну ділянку за ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ». За вчинення нотаріальних дій позивачем сплачено 10000,00 грн., про що свідчить відповідна платіжна інструкція (а.с. 20-22).

30.10.2024 року вищевказану Земельну ділянку було виставлено на продаж за допомогою інтернет ресурсу «OLX», вартістю 153 370,00 грн. (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят гривень 00 коп.)., згідно скрін-шоту (а.с. 23)

31.10.2024 року зазначену Земельну ділянку було продано ОСОБА_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 31.10.2024 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1392, та згідно платіжної інструкції № @2PL667668 від 31.10.2024 року на рахунок ПТ «КОВАЛЕНКО, ДОНДЕС І КОМПАНІЯ» було перераховано грошові кошти, у розмірі 153 370, 00 грн. (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят гривень 00 коп.) (а.с. 24-26).

Таким чином судом встановлено правомірність вимог позивача в частині того, що з огляду на положення Договору про надання фінансового кредиту № 1.150 від 03 листопада 2021 року у позивача виникло право на компенсацію збитків, пов`язаних з можливим здешевленням національної валюти України, реалізація якого стала можливим після встановлення дати повного погашення суми основного боргу за Договором кредиту.

Згідно з п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ч. 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті (повернуті шляхом примусової реалізації майна), а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, але відповідно до п. 1.2. Договору кредиту, за яким «З метою компенсації збитків, пов`язаних з можливим здешевленням національної валюти України, відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України сторони вирішили визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті - доларах США. Сторони дійшли до згоди, що під курсом долару США в контексті цього договору розуміється курс продажу долару США, розміщений на офіційному сайті Приватбанку на 10:00 годину ранку на день укладання цього договору, та на день здійснення платежів (погашення заборгованості), та у будь-яких інших випадках, передбачених цим договором, суд вважає за правомірні вимоги позивача про стягнення з відповідача різниці (компенсацію збитків) у зв`язку з здешевленням національної валюти України.

Суд погоджується з розрахунком позивача, а саме: Курс долару США на 22.10.2024 року (дата погашення заборгованості, дата видачі свідоцтва про право власності) (41,49378) / курс долару США на 03.11.2021 року (дата укладання Договору) (26,4550) = Індекс (1,57) Сума погашення заборгованості в гривні на 22.10.2024 року (136 800,00 грн.) х Індекс (1,57) - Сума заборгованості (136 800,00 грн.) = збитки, пов`язані з здешевленням національної валюти України - 77 976,00 грн.

Разом з цим, відносно вимоги про стягнення з відповідача 10000,00 грн. в рахунок погашення збитків внаслідок набуття права власності на земельну ділянку площею 0,0911 га, кадастровий номер: :09:462:0257, суд має зазначити таке:

Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

За ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

З огляду на зазначені норми, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки, сторони мають керуватися іпотечним договором, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотеко держателя, відтак право на стягнення з боржника сум, сплачених не в рахунок виконання основного зобов`язання, має бути визначено договором.

Позивачем договору, про який йдеться у рішенні суду від 07.12.2023 року, зокрема «…. В якості забезпечення виконання договору сторонами було укладено договір іпотеки земельної ділянки» суду не наданий, тому у суду відсутня можливість перевірити чи визначено договором «іпотеки земельної ділянки» стягнення з відповідача на користь позивача збитків внаслідок набуття права власності на земельну ділянку.

Тому підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача 10000,00 грн. в рахунок погашення збитків внаслідок набуття права власності на земельну ділянку площею 0,0911 га, кадастровий номер: :09:462:0257 у суду не має.

Що стосується вимоги позову про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., то суд виходить з наступного.

У силу п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Конституційне право на професійну правничу допомогу та вільний вибір захисника гарантується ст. 59 Конституції України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, воно не може бути скасоване, а звуження змісту та обсягу наявних прав і свобод не допускається.

За ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

До позовної заяви Повного товариства «Коваленко, Дондес і Компанія» долучено договір про надання послуг з адвокатської діяльності №11/01 від 10.01.2025 року; договір про співробітництво №10/03-25 від 10.03.2025 року; додаткову угоду № 1 до договору №11/01 від 10.01.2025 року, відповідно до яких сума оплати за надані адвокатські послуги становить 10000,00 гривень.

Проте доказів сплати позивачем цієї суми адвокатові та детального розрахунку виконаних робіт до матеріалів справи не долучено.

Тому суд вважає заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень частково не обґрунтованими, а тому з огляду на складність справи та можливе витрачання часу адвоката на підготовку розгляду, до стягнення підлягає сума витрат у розмірі 1000,00 грн.

Європейський суд з прав людини зазначив, що присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, ЦПК України, ст. ст. 207, 549, 551,626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Повного товариства «Коваленко, Дондес і Компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Повного товариства «Коваленко, Дондес і Компанія»: суму збитків, пов`язаних з можливим здешевленням національної валюти України, за Договором про надання фінансового кредиту №1.150 від 03 листопада 2021 року у розмірі 77976 (сімдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) 00 коп.; витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 1000 (одну тисячу) 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі пропорційному до задоволення позовних вимог 1952 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 70 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.В. Малихіна