Справа №1309/7139/12
пр.№ 4-с/464/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Михайлів О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, головного державного виконавця Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, з урахування заяви про уточнення вимог від 07.05.2025, про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. щодо залишення не скасування арешту накладеного на грошові кошти ОСОБА_1 ; скасування арешту накладеного у виконавчому провадженні №74106669 на грошові кошти, які є заробітною платою ОСОБА_1 ; зобов`язання державного виконавця Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт, накладений у виконавчому провадженні №74106669, із банківського рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк», та коштів, що знаходяться на такому. В обґрунтування скарги покликався на те, що 09.02.2024 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1309/7139/12, виданого 30.03.2023 Сихівським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з нього та інших осіб на користь потерпілої ОСОБА_2 29 675,01 грн матеріальної шкоди та 1 200 000 грн моральної шкоди. Зазначив, що 04.03.2024 звернувся до виконавця із заявою про зупинення вчинення виконавчих дій та зняття арешту з банківського рахунку, оскільки призваний на військову службу до Збройних Сил України, що у відповідності до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для зупинення виконавчих дій. Натомість, в межах виконавчого провадження з його зарплатного банківського рахунку знято 50 998,82 грн, постановою державного виконавця накладено арешт на рахунок. Вважає такий арешт незаконним, оскільки відповідні кошти є його заробітною платою, а у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» та правових висновків Верховного Суду, накладення арешту на зарплатний рахунок не допускається, відтак арешт із такого рахунку підлягає скасуванню. У зв`язку з цим, звернувся до державного виконавця, однак 21.03.2024 на свою електронну адресу отримав відповідь про відмову в задоволенні його заяви. Вищевказане дає підстави для висновку, що державний виконавець допустив протиправну бездіяльність у виконавчому провадженні №74106669 та діяв всупереч засадам, з дотриманням яких виконавче провадження повинно здійснюватися. Окрім цього вказав, що вищевказане виконавче провадження передане Шевченківським ВДВС у м. Львові до Самбірського ВДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та прийнято таким. ОСОБА_1 про передання такого виконавчого провадження до іншого органу ДВС не знав, а відтак звернувся до суду з заявою про уточнення вимог скарги.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника Білик П.Б. не з`явились, від останнього до суду надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності, а також клопотання про залишення скарги в частині вимоги щодо скасування арешту, накладеного у виконавчому провадженні №74106669 на грошові кошти ОСОБА_1 , які є його заробітною платою, без розгляду.

Стягувач ОСОБА_2 , державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О., Головний державний виконавець Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павлов Ю.В. в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду скарги.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просив суд зобов`язати головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Львові Осадець М. О. винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні; зняття арешту із зарплатного банківського рахунку ОСОБА_1 та коштів на ньому; повернення заявнику коштів, стягнутих згідно з постановою, на банківський рахунок заявника в розмірі 50 998,82 грн; скасування постанови від 12 лютого 2024 року про передачу виконавчого документа на виконання до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25 квітня 2024 року, яка залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено.

Постановою Верховного суду від 05.03.2025 ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року в частині вимог про зобов`язання головного державного виконавця Шевченківського ВДВС Осадець М.О. винести постанову про зняття арешту із зарплатного банківського рахунку ОСОБА_1 та коштів на ньому скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як видно з матеріалів справи, на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження №74106669 з примусового виконання виконавчого листа №1309/7139/12, виданого 30.03.2023 Сихівським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та інших осіб на користь потерпілої ОСОБА_2 29 675,01 грн матеріальної шкоди та 1 200 000 грн моральної шкоди.

Відповідно до постанови Головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Осадець М.О. від 27.03.2024 у ВП №74106669, виконавчий документ, а саме виконавчий лист №1309/7139/12, виданий Сихівським районним судом м. Львова про солідарне стягнення із ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 29 675,01 грн матеріальної шкоди та 1 200 000 грн моральної шкоди, передано на виконання до Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Як видно з інформації про виконавче провадження №74106669, в ході примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. 09.02.2024 винесено постанову про арешт майна боржника, звернення стягнення на кошти боржника та про арешт коштів боржника.

Окрім цього, 12.02.2024 державним виконавцем винесено та скеровано до банку постанову про визначення рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій за вказаним у заяві рахунком визначено поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк», для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Також 12.02.2024 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку скеровано до в/ч НОМЕР_2 Національної гвардії України, 19.03.2024 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Арешт коштів боржника може накладатися на будь-які рахунки, за винятком коштів, щодо яких накладення арешту заборонено законом (наприклад, рахунки із спеціальним режимом використання, соціальні виплати, зарплатні кошти тощо). Банк зобов`язаний перевірити статус коштів на рахунку боржника та у разі виявлення коштів, на які накладення арешту заборонено, повідомити виконавця і повернути постанову без виконання. Виконавець може самостійно зняти арешт з рахунку, якщо отримає документальне підтвердження, що кошти мають спеціальний режим або їх арешт заборонений законом (див. постанову Верховного Суду від 29 січня 2025 року у справі № 127/16144/24 (провадження № 61-13589св24)).

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21)).

Таким чином, оскільки саме банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути таку постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Передбачене абзацом 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

Коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21).

Таким чином, звернення стягнення та накладення арешту на заробітну плату понад встановлені Законом розміри заборонено, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема й на підставі повідомлення боржника.

Залишення в силі арешту на кошти, які складають заробітну плату, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання боржником будь-яких коштів заробітної плати як єдиного джерела доходів та порушує його конституційне право на отримання винагороди за працю (див. постанову Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 444/2503/17 (провадження № 61-14767св24)).

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у цій справі в постанові від 05 березня 2025 року, скасувавши частково судові рішення попередніх інстанцій.

Згідно із довідкою № 1064 від 24 лютого 2024 року, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ).

Як видно з витягу з наказу від 05 лютого 2024 року № 35дск, ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у службове відрядження до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 23 лютого 2024 року, ОСОБА_1 відкрито рахунок IBAN: НОМЕР_1 , на яку останній отримує зарплатні виплати. Також, на вказану карту (рахунок) може бути нарахована будь-яка виплата (переказ).

04 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції із заявою, в якій серед іншого просив зняти арешт із зарплатного банківського рахунку, надавши відповідну довідку АТ КБ «Приватбанк» від 23.02.2024.

Як видно з листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.03.2024, ОСОБА_1 відмовлено в частині зняття арешту із банківського рахунку з покликанням на виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту із коштів боржника, передбачений ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, 20 відсотків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що арешт коштів боржника ОСОБА_1 , а саме рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк», який використовується для надходження та отримання заробітної плати, суперечить положенням ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою серед іншого передбачено граничні розміри відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника.

Таким чином, необхідно бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець М.О. щодо нескасування арешту грошових коштів боржника, наявних на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк», визнати неправомірною, а також зобов`язати державного виконавця Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у провадженні якого перебуває виконавче провадження №74106669, зняти арешт з коштів, які знаходяться на вищевказаному рахунку.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи наведене, клопотання (заяву) ОСОБА_1 про залишення вимоги скарги в частині скасування арешту накладеного у виконавчому провадженні №74106669 на грошові кошти ОСОБА_1 , які є його заробітною платою, необхідно задовольнити, залишити вимогу скарги в цій частині без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 16.06.2025.

Керуючись статтями 1, 6, 10, 48, 52, 49, 70 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 2, 4, 447 451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець Мар`яни Олександрівни щодо не скасування арешту грошових коштів боржника ОСОБА_1 , наявного на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк, неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у провадженні якого перебуває виконавче провадження ВП №74106669, зняти арешт з грошових коштів, які знаходяться на рахунку боржника ОСОБА_1 IBAN НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк».

Скаргу ОСОБА_1 в частині вимоги щодо скасування арешту, накладеного у виконавчому провадженні №74106669, на грошові кошти, які є заробітною платою ОСОБА_1 , залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення складено 16.06.2025.

Головуючий Назарій ДУЛЕБКО