Номер провадження: 22-ц/813/4392/25
Справа № 514/1065/24
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Карасьова Людмила Анатоліївна

на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів шляхом зміни способу їх присудження,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів які стягуються з відповідача на її користь за рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти зокрема на утримання дитини в розмірі 2000 гривень кожного місяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 травня 2019 року.

Наразі вона самостійно виховує спільну з відповідачем дитину. Між тим, дитина росте, її потреби постійно збільшуються. Відповідач матеріально не допомагає дитині, не проявляє до неї інтересу. Розмір аліментів, визначений рішенням суду на сьогоднішній день є недостатнім, через стрімке зростання цін на споживчі товари та послуги. У зв`язку з вищенаведеним, є очевидним, що витрати необхідні для виховання та проживання дитини збільшились. Тому, з урахуванням наведеного, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів шляхом зміни способу їх присудження - задоволено.

Змінено розмір аліментів, що стягуються рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року №514/919/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Виконавчий лист виданий 22 серпня 2019 року на підставі рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року №514/919/19 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Тарутинського районного суду Одеської області після набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду вмотивовано тим, що позивачкою доведено підстави для зміни раніше встановленого розміру аліментів, а саме такі як: зміна сімейного та матеріального стану, у зв`язку з народженням дитини та перебуванням у відпустці по догляду за дитиною; зміна прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зростання цін на промислові та продовольчі товари.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Карасьова Л.А. подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість та незаконність оскаржуваного рішення та не з`ясування судом обставин, які мали значення для справи, просять змінити рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року у цивільній справі № 514/1065/24, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, вмотивована тим, що суд прийняв до уваги ті обставини у справі, які жодним доказом не підтверджені в судовому засіданні, що призвело до ухвалення несправедливого рішення, що не відповідає принципам судочинства. Наголошується, що у матеріалах справи відсутні взагалі будь-які докази матеріальної спроможності відповідача по сплаті аліментів на дитину в присудженому розмірі 1/3 частки доходів платника аліментів, крім того в зазначеній частці відповідно до положень СК України стягується аліменти на двох дітей, але суд зазначене не взяв до уваги та стягнув даний розмір лише на одну дитину. Звертається увага на те, що відповідач сплачуючи аліменти на дитину в розмірі 2000 грн забезпечував свою дитину мінімальним гарантованим розміром аліментів.

Також, сторона відповідачів вважає, що з позовної заяви позивачки не вбачається погіршення її матеріального стану, а навпаки покращення, оскільки позивачка перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, який також приймає участь у її утриманні та утриманні їх спільної дитини, тому зазначені обставини не можуть бути враховані судом під час збільшення розміру аліментів.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час та порядок розгляду справи повідомлені належним чином.

15.04.2025 року на адресу суду від адвоката Красьової Л.А. яка діє в інтересах ОСОБА_6 через підсистему «Електронний Суд» було подано клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_2 та його захисника. Вимоги апеляційної скарги підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`являлася, причини неявки суду не повідомляла.

Судова повістка на 15.05.2025 року на 11:25 годину, надіслана апеляційним судом ОСОБА_1 , повернулася до суду із зазначенням причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено його підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 99-1 Правил, тому у суду апеляційної інстанції не було підстав не враховувати причини повернення до суду судової повістки під час вирішення питання про повідомлення заявниці про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, а також про можливість розглядати справу за відсутності заявниці.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.

З наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 відповідно до процесуального закону вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, та його не явка не перешкоджає розгляду справи, крім того виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклали шлюб, який був зареєстрований 19 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 40, внаслідок чого остання отримала прізвище « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 19 квітня 2013 року.

Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 20 серпня 2013 року.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 11 червня 2019 року шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвано.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області № 514/919/19 від 21 серпня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову, зокрема з 30 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25 січня 2022 року за актовим записом № 2 Тарутинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого остання отримала прізвище « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим 25 січня 2022 року.

Згідно довідки Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області №334/01-34 від 09 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає в квартирі АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входить син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки Тарутинського УСЗН №400/10 від 10 квітня 2024 року, ОСОБА_1 знаходить на обліку в Тарутинському відділенні УСЗН Болградської РДА і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ої дитини в розмірі 860 гривень на місяць.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого 08 лютого 2017 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом 3 групи, загальне захворювання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач.

При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182-184, 192 СК України.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів і встановити їх у частці від доходу відповідача, посилаючись на недостатність розміру стягуваних аліментів, які були визначені за рішенням суду; зміна її сімейного та матеріального стану; визначила предметом позову зміну способу стягнення аліментів - їх присудження в розмірі 1/3 частки від доходу батька дитини відповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно вважав, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 21 серпня 2019 року, може бути змінений за позовом стягувача.

Але, при задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 , на свою користь 1/3 частини всіх видів заробітку, суд першої інстанції не врахував вимоги ч. 5 ст. 183 СК України, в якій визначено розмір аліментів на одну дитину повинен становити 1/4 частину всіх видів заробітку щомісячно.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та виходячи з пріоритету інтересів дитини, колегія суддів вважає, що стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 підлягають аліменти у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначений апеляційним судом розмір аліментів не є значним, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Вимога апеляційної скарги, щодо стягнення аліментів починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, судам роз`яснено, що в новому розмірі аліменти сплачують із дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, суд першої інстанції, змінивши спосіб стягнення аліментів та визначивши його у розмірі 1/3 частки від доходу боржника, замість раніше присуджених за рішенням суду аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, в резолютивній частині рішення правильно зазначив про стягнення аліментів у визначеній частці з дня набрання рішенням законної сили, а не з часу подачу позову про зміну способу стягнення аліментів, або подачі апеляційної скарги.

Отже, підстави для зміни способу аліментів з дня звернення до суду, чи з будь-яких інших дат, зазначених в позовній заяві, або апеляційній скарзі відсутні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що сторони не позбавлені можливості, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів, зменшити розмір аліментів з 1/3 частки від усіх його доходів щомісячно, до 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісячно.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Карасьова Людмила Анатоліївна задовольнити частково.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 11 лютого 2025 року змінити в частині розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зменшити розмір аліментів з 1/3 частки від усіх його доходів щомісячно, до 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко