Справа № 743/218/25
Провадження № 2/743/139/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Марченко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Ріпки справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

24.02.2025 р. ТОВ «Бізнес позика» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 40082, 44 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.12.2023 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 480293-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору, ТОВ «Бізнес Позика» надала відповідачу грошові кошти у розмірі 10000, 00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти на загальну суму 2170, 00 грн. Станом на 08.02.2025 р. утворилась заборгованість, яка становить 40080, 44 грн, з яких: 10000, 00 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 29021, 09 грн - суми прострочених платежів по процентам та 1059, 35 грн - суми прострочених платежів за комісією. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу, на думку позивача, підлягає стягненню в судовому порядку.

Справу передано головуючому судді 25.02.2025 р.

26.02.2025 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 03.03.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 01.04.2025 р.

31.03.2025 р. надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, зареєстроване 01.04.2025 р. за вх. № 1259/25.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.04.2025 р., постановленою без оформлення окремим документом, вищезазначене клопотання задоволено, підготовче судове засідання відкладено до 23.04.2025 р.

23.04.2025 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований за вх. № 1669/25 та вх. № 1670/25, заперечення проти задоволення клопотання про витребування доказів, зареєстроване за вх № 1671/25, клопотання про поновлення строку на подання відзиву, зареєстроване за вх. № 1672/25.

У відзиві відповідач наголошує, що жодних кредитних договорів вона не укладала, коштів не отримувала. Мобільний телефон втратила та не знає, де він перебуває. Наголошує, що до матеріалів справи не долучено документів, які б підтверджували перерахування коштів за кредитним договором, а максимальна процентна ставка відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1 %. Стверджує, що всі нарахування, здійснені після 24.05.2024 р. (дата закінчення дії договору), є безпідставними, в також що під час дії воєнного стану не можуть бути застосовані штрафні санкції за прострочення грошового зобов`язання. А також наголошувала про невжиття дій досудового врегулювання спору.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.04.2025 р., клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково та витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо належності ОСОБА_1 картки банку (рахунку) НОМЕР_1 , інформацію щодо надходження грошових коштів у розмірі 10000, 00 гривень у період з 08 грудня 2023 року до 11 грудня 2023 року, інформацію про повідомлення ОСОБА_1 банку про втрату фінансового номера та/або картки банку (рахунку) НОМЕР_1 у період з дати відкриття цього рахунку до 11 грудня 2023 року, інформацію про заблокування картки банку (рахунку) НОМЕР_1 у період з 08 грудня 2023 року до 11 грудня 2023 року та виписки по картці банку (рахунку) НОМЕР_1 у період з 08 грудня 2023 року до 01 січня 2024 року. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.05.2025 р.

24.04.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, зареєстрована за вх. № 1703/25, та додаткові пояснення у справі, зареєстровані за вх. № 1715/25.

У відповіді на відзив, позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором позивачем виконано, а право кредитодавця на встановлення комісії за надання кредиту узгоджується з нормами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правилами розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженими постановою НБ України від 11.02.2021 р. № 16. Наголошує, що відповідач не був обмежений ні у часі для ознайомлення з умовами кредитування, ні у часі для ознайомлення з самим договором. Також, звертає увагу, що позивачем не було нараховано проценти поза межами строку дії кредитного договору.

13.05.2025 р. від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла інформація, що була витребувана судом, зареєстрована за вх. № 2061/25 та 2062/25.

22.05.2025 р. від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, зареєстроване за вх. № 2248/25.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.05.2025 р., постановленою без оформлення окремим документом, вищезазначене клопотання задоволено, судове засідання відкладено до 06.06.2025 р.

23.05.2025 р. від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, зареєстровані за вх. № 2262/25.

28.05.2025 р. від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, зареєстровані за вх. № 2349/25.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

08.12.2023 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 480293-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 10000, 00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (а. с. 28-32).

Відповідно до пунктів 2.3., 2.4., 2.5., 2.7, 2.8., 2.9. договору строк, на який надається кредит, - 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411, фіксована; комісія за надання кредиту 1500, 00 грн; термін дії договору до 24.05.2024 р.; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 26040, 00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9249, 88 процентів, дата видачі кредиту 08.12.2023 р.

Згідно з пунктом 3.2 договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у пункті 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору і розраховується в порядку описаному нижче.

У разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов?язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4 договору. Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний у пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору, та до закінчення терміну дії договору (пункти 3.2.1 та 3.2.2 договору).

У пункті 3.2.4 договору зазначено, що у випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов?язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абзаці 2 пункту 1 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника.

Відповідно до інформації, що була отримана від АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 . До банку не надходили відомості про втрату фінансового номеру ОСОБА_1 , остання зміна фінансового номеру була здійснена 16.12.2022 р. Картка не блокувалась як загублена, під час консультації в банку у грудні щодо списань на онлайн кредитування, відповідач ці операції не оскаржувала та зауважила, що переглядала дані на сайті мікрозаймів і там не відображається погашення, яке списали з карти. Клієнт знає, що це за кредити і вона їх оформлювала.

Також банком надано випуску по рахунку за період з 08.12.2023 р. до 01.01.2024 р., якою підтверджується перерахування коштів відповідачу 08.12.2023 р. у сумі 10000, 00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , а також списання коштів 22.12.2023 р. на суму 2170, 00 грн (а. с. 222 224).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 р. № 675-VIII (далі - Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. ч. 7, 12 ст. 11 Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 12 Закону, в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Зазначені вище положення Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону).

ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу кредит, однак відповідач свої зобов`язання щодо його повернення належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 40080, 44 грн, з яких: 10000, 00 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 29021, 09 грн - суми прострочених платежів по процентам та 1059, 35 грн - суми прострочених платежів за комісією. У договорі міститься графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту.

У візуальній формі послідовності дій клієнта, сформованій ТОВ «Бізнес Позика», наведено детальний опис дій, вчинених сторонами при укладанні електронного договору про надання кредиту 480293-КС-002 від 08.12.2023 р. в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.tpozyka.com (а.с. 43-46).

Без отримання sms-повідомлень на номер телефону відповідача НОМЕР_2 , здійснення його верифікації, передання ним та отримання позивачем персональних даних від відповідача, було б неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно відповідача, як і незаконності заволодінням його персональними даними.

Відповідач, заперечуючи факт укладення кредитного договору, застосовує концепцію «негативного доказу» (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13), оскільки належних доказів щодо зазначених тверджень (втрата мобільного телефону), відповідачем не надано. Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Отже, сторона відповідача, висловлюючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів, які підтверджують ці доводи, не може перекладати на позивача обов`язок їх доведення.

Крім того, суд звертає увагу на відсутність звернень відповідача до АТ КБ «ПриватБанк» стосовно втрати фінансового номеру або платіжної картки.

Крім того, у додаткових письмових поясненнях, поданих до суду 23 травня 2025 року, відповідач вказала на ту обставину, що 08 грудня 2023 року вона особисто здійснила поповнення своєї банківської платіжної картки готівковими коштами на суму 9381, 20 грн. Зазначене свідчить про наявність у відповідача фактичного доступу до власної банківської картки на вказану дату.

Згідно з наданим ТОВ «Бізнес Позика» розрахунком, проценти за користування кредитом нараховувалися ним до 24.05.2024 р., тобто в межах строку кредитування, визначеного договором. Після вказаної дати розмір нарахованих процентів не збільшувався (а.с. 21-23). Вищевикладене спростовує доводи відповідача з приводу нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов договору.

За таких обставин, вимоги ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з відповідача заборгованості за процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Умовами п. 2.5. договору № 480293-КС-002 від 08.12.2023 р. передбачено комісію за надання кредиту у сумі 1500, 00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 р. № 1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за надання кредиту.

Аналізуючи умови договору № 480293-КС-002 від 08.12.2023 р., суд приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування комісії у сумі 1500, 00 грн, оскільки укладеним між сторонами кредитним договором, передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «Бізнес Позика» за договором 480293-КС-002 від 08.12.2023 р. становить 40080, 44 грн, з яких: 10000, 00 грн заборгованість за кредитом, 29021, 09 грн заборгованість за процентами, 1059 ,35 грн комісії. Суд звертає увагу, що жодних штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, позивачем не нараховано.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

За положеннями ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) заборгованість за кредитним договором №480293-КС-002 від 08 грудня 2023 року у розмірі 40080, 44 гривень (сорок тисяч вісімдесят гривень 44 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422, 40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Чернігівського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук