Справа № 383/449/25
Номер провадження 2/383/291/25
04 червня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренко В.В.,
при секретарі судового засідання Могиленко В.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.04.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.33-34).
Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимог підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.53).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судова повістка відповідачу про виклик в судові засідання, призначені на 19.05.2025 року, 04.06.2025 року надсилалася судом за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується поштовими конвертами з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 45, 51), а також за місцем проживання, зазначеним в позовній заяві: АДРЕСА_2 , що підтверджується поштовим конвертом з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.52), що вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Отже, враховуючи вказане вище, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не прибув до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву не надав, жодних заяв та клопотань до суду не надходило.
Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, що відповідає правовому висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 року у справі № 918/539/16.
З приводу чергової неявки в судове засідання відповідача та можливості продовження розгляду справи за його відсутності, суд врахувавши обставини справи, дійшов переконання про можливість розгляду та закінчення розгляду справи за відсутності відповідача, оскільки його відсутність не перешкоджає вирішенню справи по суті на підставі наявних у справі доказів.
З огляду на викладене вище, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, за відсутності заперечень позивача, розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони з 24.04.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29.07.2014 року по справі №383/895/14-ц було розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено дружині дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується копією рішення (а.с.9-11).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.04.2011 року (а.с.12).
Заочним Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.08.2014 року по справі №383/1031/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1000 грн. до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією рішення (а.с.14-16).
27.10.2023 року ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 27.10.2023 року (а.с.17).
На даний час позивач вагітна, що підтверджується заключенням ЛКК Комунального некомерційного підприємства «Бобринецька лікарня» Бобринецької міської ради №33 від 07.04.2025 року (а.с.27).
Також з доданих до позовної заяви копій документів встановлено, що ОСОБА_6 з 30.07.2024 року визнаний інвалідом другої групи безтермінововнаслідок поранення, травми, отриманої із захистом Батьківщини, отримує пенсію по інвалідності та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.18, 19, 20, 21, 22-23).
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дітей може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн.
Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини визначено рішенням суду у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, тобто з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому розмірі, ніж передбачено ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, а також те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі і на теперішній час не забезпечує інтересів дитини, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів забезпечить дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.
Таким чином, суд доходить висновку про необхідність змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.08.2014 року по справі №383/1031/14-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1000 грн. до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_14 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на обох батьків.
Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на рахунок держави, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 180-184, 192 СК України, ст.ст. 76-82, 141, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити повністю.
Змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27.08.2014 року по справі №383/1031/14-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1000 грн. до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
на стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_14 аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .
Повне судове рішення складено 09.06.2025 року.
Суддя В.В. Бондаренко