Справа № 473/2119/25
РІШЕННЯ

іменем України

"11" червня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання незаконними дій щодо відмови в приватизації житлового приміщення, надання дозволу на приватизацію житлового приміщення

ВСТАНОВИВ

у квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах адвокатом Бінько Мариною Анатоліївною, до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання незаконними дій щодо відмови в приватизації житлового приміщення, надання дозволу на приватизацію житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що на підставі рішення Вознесенського міського суду Миколаївської області від 10 вересня 1998 року вона разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була вселена до житлового приміщення - 35/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , належного Вознесенській міській раді Миколаївської області на праві комунальної власності. З часу вселення позивачка зареєстрована та постійно проживає у вказаному житловому приміщенні.

У квітні 2024 року вона звернулася до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області з заявою про надання дозволу на передачу у власність зазначеного житлового приміщення шляхом приватизації та надала весь пакет необхідних документів.

Між тим, листом виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області за № ф-177 від 30 квітня 2024 року позивачці було відмовлено в приватизації спірної частки житлового будинку в зв`язку з тим, що вона подала неповний пакет документів (не надала ордер на житлове приміщення).

Разом з тим, позивачка вважає, що ненадання ордеру на житло не є підставою для відмови у приватизації житлового приміщення. Станом на теперішній час вона не використали право на безоплатну приватизацію житла.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконними дії щодо відмови в приватизації житлового приміщення, надати дозвіл на приватизацію 35/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 без ордера на житлове приміщення, зобов`язавши відповідача здійснити приватизацію вказаного нерухомого майна.

В судове засідання представниця позивачки адвокат Бінько М.А. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив про розгляд справи за його відсутності. При цьому зазначав, що оскільки позивачка до заяви не надала всіх документів, які необхідні для проведення приватизації житлового приміщення, та які передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартири (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджене Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, останній надано письмову відповідь, в якій роз`яснено, що відсутня можливість провести процес приватизації згідно з чинним законодавством.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 є наймачем житлового приміщення - 35/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрована та проживає за вказаною адресою з 15 жовтня 1998 року (а.с.11,12,15).

Остання була вселена до вказаного житлового приміщення разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Вознесенського міського суду Миколаївської області від 10 вересня 1998 року (а.с.5,6).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради № 175 від 26 листопада 1997 року «Про передачу до комунальної власності міської ради народних депутатів 35/100 частки будинку по АДРЕСА_1 » до комунальної власності міської ради прийнято 35/100 частки будинку АДРЕСА_1 , що було конфісковано у ОСОБА_3 на підставі вироку Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 грудня 1996 року (а.с.4,9).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивачка житла у власності не має.

У квітні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області з заявою про надання дозволу на передачу у власність зазначеного житлового приміщення шляхом приватизації.

Листом виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області за № ф-177 від 30 квітня 2024 року позивачці було відмовлено в приватизації спірної частки житлового будинку в зв`язку з тим, що вона подала неповний пакет документів (не надала ордер на житлове приміщення).

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Частиною 3 ст.9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до п.п.4, 5 ст.5 вказаного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію (п.17 Положення про порядок передачі квартири (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджене Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396,далі - Положення).

Перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації, наведений у п.18 Положення. Серед них має бути і копія ордера про надання житлового приміщення, а також документи, що стосуються заявника, членів його сім`ї, житлового приміщення, підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Відповідно до п.23 Положення орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.

Отже, передача квартир у власність громадян у процесі їх приватизації здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації і оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ч.ч.3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №591/6623/16-ц зазначено, що згідно частини десятої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Спірне нерухоме майно не відноситься до нерухомого майна, визначеного у п.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка вселена у спірне приміщення на законних підставах, зареєстрована та постійно проживає у ньому, законність її проживання ніким не спростована та не заперечується. Крім цього, іншого житла позивачка не має, що свідчить про те, що вона має достатні та триваючі зв`язки із зазначеним місцем проживання.

При цьому відсутність ордера на вселення до житлового приміщення в особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку у цьому приміщенні, не впливає на правомірність її вселення (подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року в справі № 296/4642/19, від 10 лютого 2025 року в справі № 552/317/23).

Отже, виходячи з положень ч.10 ст. 8 у прив`язці до п.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», посилання відповідача на те, що позивачка не має права на приватизацію, оскільки не надала ордер, є безпідставним.

Схожого за змістом правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року в справі № 296/4642/19.

Таким чином, з огляду на викладене, відмова органу приватизації позивачці в приватизації займаного нею житлового приміщення є безпідставною та порушує права останньої.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання незаконними дій щодо відмови в приватизації житлового приміщення, надання дозволу на приватизацію житлового приміщення задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право на приватизацію житлового приміщення 35/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без ордера на житлове приміщення.

Зобов`язати виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області прийняти від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , документи на приватизацію житлового приміщення 35/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності ордера про надання житлової площі та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Л.В. Лузан