№ провадження 2/208/1056/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

18 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Агеєвій В.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника та позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Савельєва Т.Д., (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області клопотання представника відповідача ПАТ Южкокс - адвоката Савельєвої Т.Д. про залишення позову без руху у цивільній справі №208/13312/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» про визнання незаконним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду міста Кам`янського перебуває цивільна справа № 208/13312/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» про визнання незаконним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представником відповідача адвокатом Савельєвою Т.Д. заявлено клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки однією з вимог позивача до відповідача, згідно поданої ним позовної заяви є стягнення моральної шкоди, яка по суті в даному спорі є майновою вимогою, однак судовий збір за зазначеною вимогою, відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивачем не сплачено.

Представник позивача адвокат Осипенко А.В. та позивач ОСОБА_1 заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту позовних вимоги, позивач просить суд поновити його на роботі та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та спричинену моральну шкоду.

Таким чином, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем окрім інших вимог, що виникають із трудових спорів, заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (частина перша статті 3 Закону України «Про судовий збір»).

За правилом пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Частиною 11 статті 187 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці».

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці.

За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку та поновлення на роботі, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. позивачу необхідно сплатити судовий збір, оскільки вона є майновою вимогою.

Однак, як встановлено судом під час розгляду справи, в матеріалів справи, квитанція про підтвердження сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення моральної відсутня.

Відповідно до пп. 1 п. 1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, позивачу слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, встановлені Законом України «Про судовий збір», а саме у сумі 1211,20 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за вимогу про відшкодування моральної шкоди, за наступними реквізитами:

ГУК у Дн-кiй обл/Заводський р/22030101 Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37988155Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача UA0004637 Код класифікації доходів бюджету 22030101

За таких обставин вважаю, що дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174-177, 184, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ЮЖКОКС» про визнання незаконним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - (5) п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що згідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаться неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Гречана