Справа № 464/2838/24
пр.№ 2/464/443/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2025 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Білінська К.-М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про визначення способу участі у вихованні онука,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, змінивши вимоги якого, просить: визначити їй час на спілкування з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня у суботу з 09:30 год. до неділі 19:00 год. за адресою свого проживання.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 3 березня 2019 року її син ОСОБА_3 уклав шлюб зі ОСОБА_2 . В шлюбі у них народилося двоє дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони всією сім?єю проживали за адресою с. Солонка, Садове товариство «Ремонтник-1», буд. 11-А. де вона часто навідувалася до них, допомагала доглядати за дітьми та у домашньому побуті, зі старшим онуком ОСОБА_6 часто ходила на прогулянки, в театр та й загалом брала участь у вихованні. 3 молодшим онуком ОСОБА_7 зовсім не спілкувалась, бо ще до його народження мати з дітьми пішла проживати окремо. 25 лютого 2023 року сім?я її сина розпалася і відповідачка з дітьми почала проживати окремо, за адресою АДРЕСА_1 . 3 того часу відповідач перешкоджає їй у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні. Зокрема, вона не відповідає на її телефонні виклики та повідомлення. Вона також не дозволяла її синові спілкуватися з його дітьми і з цього приводу орган опіки та піклування встановив графік часу зустрічей для батька з ОСОБА_8 у вівторок з 16:30 год. до 20:00 год.: У п`ятницю з 16:30 год. до 20:00 год. та в суботу з 9:30 год. до 19:00 год. Молодшого онука ОСОБА_7 бачила лише кілька разів, а ОСОБА_6 вона може бачити лише коли ОСОБА_9 дозволяє батькові дитини його забирати відповідно до встановленого графіку. Проте, вона має право на участь у вихованні дитини, а тому просить визначити їй час для зустрічей із дитиною, у тому числі із правом ночівлі дитини за місцем проживання позивачки, щоб у неї була можливість почитати йому книжку, розповісти казку, тощо.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому позов заперечила, покликаючись на те, що жодних перешкод позивачці у спілкуванні з онуками та її участі у їх вихованні не чинить. Старшому сину ОСОБА_6 зараз 4 роки, позивачка проводить з ним час кожної суботи по домовленістю з нею. До липня 2024 року позивачка також регулярно бачила онука та проводила з ним час по суботах, коли її син ОСОБА_3 забирав сина на цілий день відповідно до графіку встановленому органом опіки. У липні ОСОБА_3 повідомив, що був мобілізований, і попросив, щоб його мама далі брала ОСОБА_6 до себе по суботах, нащо вона не заперечувала. Протягом останніх років син позивачки, ОСОБА_3 вчиняв щодо неї та дітей домашнє насильство, а його мати ОСОБА_1 підтримувала його у цьому та саме вчиняла психологічне насильство щодо неї. ОСОБА_1 виправдовувала та захищала насильницьку поведінку ОСОБА_3 , не зважаючи на те, що насильство ставило під загрозу емоційний стан та здоров?я її онуків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Саме через насильницьку поведінку чоловіка та загрозу для здоров?я неї та її майбутньої дитини на той момент вона пішла від чоловіка на 8-му місяці вагітності з двох річним сином ОСОБА_6 . Під час спільного проживання з колишнім чоловіком ОСОБА_1 час від часу приїжджала до них, однак їх методи виховання дітей кардинально різні і позивачка не хоче дотримується її вимог щодо методів виховання дитини. Зважаючи на те, що позивачка має право бачитись з онуком просить визначити такі побачення з ОСОБА_4 у першу та третю суботу місяця з 10:00 год до 11:00 год за бажанням дітей у присутності матері ОСОБА_2 під час прогулянки дітей у громадських місцях, а додаткові побачення з у вихідні дні за бажанням дитини та попереднім погодженням з матір?ю.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просять позов задоволити. В останнє судове засідання представник позивача до суду не зявився, подав клопотання в якому просить завершувати розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечила, з підстав викладених у відзиві, вважає, що для повного з`ясування всіх обставин справи необхідною є особиста участь позивачки у судовому засіданні. В останнє судове засідання позивачка та її предстаник не з`явились, подали клопотання про особисту участь позивачки та відкладення розгляду справи. Проте, клопотанняпро відкладення розгляду справи в частині поважності причин неявки не підтверджено жодними документами, які б свідчили про неможливість участі у розгляді справи, а клопотання про особисту участь позивачки не обгрунтовано причинами необхідності такої участі, оскільки позивачка скористалась правом на участь в процесі через представництво. Зважаючи на тривалий час перебування справи у провадженні, неодноразове відкладення розгляду, а також те, що відповідач висловила свою позицію щодо позову у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях, а також у вступному слові через свого представника, з метою дотримання строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду, подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України обов`язкову участь представника органу опіки та піклування зумовлює спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, а у даному випадку розглядається спір щодо участі не одного з батьків, а баби у вихованні внука. Враховуючи зазначене положення, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

У принципі 6 Декларації ООН про права дитини від 20 листопада 1959 року закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 2, 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Судом встановлено, що позивачка є матір`ю ОСОБА_3 , який 23 березня 2019 року уклав шлюб із відповідачкою ОСОБА_2 , що стверджується відповідними свідоцтвами.

У даному шлюбі у них народилося двоє дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серій НОМЕР_1 від 28.03.2020 року та НОМЕР_2 від 05.04.2023 року. Відтак, вказані неповнолітні діти є онуками позивачки.

Крім того, судом вставлено, що відповідачка та ОСОБА_3 на даний час спільно сім`єю не проживають, а діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,проживають разом із відповідачкою ОСОБА_2 .Зазначена обставина сторонами не оспорюється.

Як встановлено із пояснень сторін та досліджених судом доказів між позивачкою, яка є бабусею неповнолітнього ОСОБА_4 та відповідачкою, яка є його матір`ю, виник спір щодо способу та часу участі бабусі у вихованні онука.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У частині першій статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 вказаної Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки прабаба, прадід, дід, баба як з боку матері, так і з боку батька, є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні цими особами своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Згідно з ч. 8 ст.7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

У нормах ст.18 Сімейного кодексу України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Відповідно до положень ст. 257 Сімейного Кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (ст.263 СК України).

Як передбачено ст.159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, у тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, прадідом, прабабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, прадідами та прабабами та правнуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Таким чином, враховуючи право баби спілкуватися та брати участь у вихованні онуків, яке передбачене ст. 257 Сімейного кодексу України, суд вважає, що таке право повинно бути забезпечено батьками дітей, зокрема, відповідачкою, яка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_10 , з якою він постійно проживає.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачка по справі прагне спілкуватися з онуком, любить його та протягом певного часу вона вчиняє активні дії, які направлені на вирішення спірного питання щодо своєї участі у спілкуванні та у вихованні онука. Факт приязних сімейних стосунків між позивачкою та онуком не заперечила і представник відповідача в судовому засіданні.

Оскільки між бабою та онуками вбачається тісний сімейний зв`язок, то суд вважає, що стосунки між ними можуть становити «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції.

За результатами розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивачки про те, що відповідачка чинить їй перешкоди у спілкуванні з онуком, однак, встановлено, що між ними наявний спір щодо днів та часу побачень позивачки з неповнолітнім онуком, який потребує вирішення судом.

Враховуючи встановлення судом стосунків, які склались між позивачкою та онуком, наявність права баби на спілкування та виховання онуків, яке не суперечить інтересам неповнолітнього ОСОБА_4 , необхідність забезпечення права неповнолітнього на спілкування із позивачкою, суд приходить до висновку, що якнайкращим забезпеченням інтересів неповнолітнього буде встановлення позивачці способу участі у вихованні онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом систематичних зустрічей із ним у першу та третю суботу місяця з 10:00 год. до 13:00 год., а також у другу та четверту неділю місяця з 15:00 год. до 18:00 год.

Вимоги позову щодо зустрічей щотижня із 09.30 год. суботи до 19.00 год. неділі є безпідставними та необгрунтованими, оскільки у таких фактично йде мова про усі вихідні дні кожного місяця, що порушуватиме право матері на участь у вихованні дитини, зважаючи на те, що органом опіки та піклування визначені ще й дні зустрічей дитини із батьком.

Щодо тверджень відповідачки про зустрічі бабусі та дитини лише у присутності матері, то такої необхідності судом не встановлено, зважаючи на те, що сторонами визнано, що до виникнення спору ОСОБА_4 неодноразово залишався у позивачки, зустрічався із нею без матері, а тому зустрічі із бабусею без присутності матері будуть для нього звичними .

Таким чином, з мотивів викладених вище, суд вважає, що вищенаведений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між родичами. А тому позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 968,96 грн.

На підставі ст.ст. 141, 151, 153, 157, 158, 159, 171 Сімейного кодексу України, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» та керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Встановити ОСОБА_1 (місце проживання : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) спосіб участі у вихованні онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

- систематичні зустрічі із ОСОБА_4 у першу та третю суботу місяця з 10:00 год. до 13:00 год., а також у другу та четверту неділю місяця з 15:00 год. до 18:00 год.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16.06.2025.

Головуюча: