справа №176/510/24
провадження №2/176/577/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Коваленко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, де просить стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості за договором позики №72115675 в розмірі 39200,00 грн. з яких 10 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 29200 грн. сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування позову позивач зазначив: що 15 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №72115675. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого, на думку позивача, до нього перейшло право вимоги до відповідача в сумі 39200 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось жодних нарахувань та штрафних санкцій.

Заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість на загальну суму 39200,00 гривень та судові витрати у розмір 3028,00 гривень.

16 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено, скасовано заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27 лютого 2025 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позову.

04 березня 2025 року на адресу суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Стеценко В.І. надійшла відповідь на відзив, в якій правова позиція позивача є незмінною. Крім того на заперечення доводів відповідача надано документи, які підтверджують перехід права вимоги до відповідача.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

15 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики на умовах повернення позики в кінці строку позики №72115675. Сума позики складає 10000 грн. Строк позики 30 днів. Процентна ставка 2,5%. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. (а.с.5-6)

Загальна вартість кредиту для споживача складає 14125 грн. відповідно до таблиці (додаток №1 до договору позики). (а.с.7)

Відповідно до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «Фінансова Компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. (а.с.8-9)

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору факторингу від 14 червня 2021 року, яка укладена 28 липня 2021 року сторони погодили внести зміни до п. 1,3 договору та викласти його в наступній редакції: клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. (а.с.10)

Згідно із додатковою угодою №10 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладеного між сторонами 23 серпня 2023 року останніми погоджено суму прав вимоги, що відступаються відповідно до реєстру боржників №9 від 23 серпня 2023 року. (а.с.11)

Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників №9 від 23 серпня 2023 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №9. (а.с.12)

Згідно із витягом з реєстру боржників №9 до договору факторингу №14/06/21 сума заборгованості ОСОБА_1 складає 39200 грн. з яких 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 29200 грн. сума заборгованості за відсотками.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини 1статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1ст. 519 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно сталої практики Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі № 2221/2373/12).

За вимогами частин 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Так, до матеріалів справи позивачем надано договір позики № 72115675 від 15 січня 2023 року (а.с.5-6), таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.7).

Проте, доказів підтверджуючих, що відповідач отримала кредитні кошти за вказаним кредитним договором матеріали справи не містять.

Згідно ч.1ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі№161/16891/15-ц).

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Жодних належних доказів підтверджуючих, що відповідач отримав грошові кошти за договорами № 72115675 від 15 січня 2023 року матеріали справи не містять, а отже і про наявність заборгованості за наданими кредитами, матеріали справи не містять.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Необхідність дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 30.01.2018 р. в справі №161/16891/15-ц.

Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018 р. в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження розмірів наданих відповідачу кредитів первісними кредитодавцями, суми, які ним були внесені для їх погашення, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих складових боргу та процентів відповідачу не є можливим.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та « ТОВ « 1 Безпечне агенство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21 .

При цьому, в якості доказів позивач надав суду лише окремі аркуші вказаного договору. (а.с.8-10)

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Суд зважаєна те, що надана копія договору факторингу № 14/06/21 є неповною, містить лише розділ 1 до п. 1.3, розділ 2 з п. 2.1.9, розділ 3 та 4 до п. 4.2, та п.9.7-9.10.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, договір факторингу № 14/06/21 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений 14 червня 2021 року, а позивач посилається на наявність кредитних правовідносин між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які виникли 15 січня 2023 року, що є неможливим та нелогічним.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі N 914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Як вбачається з матеріалів справи договір позики № 72115675 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений 15 січня 2023 року, тоді як договір факторингу № 14/06/21 укладено 14 червня 2021 року

Крім того, умовами п. 1.2. договору факторингу № 14/06/21 погоджено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в день підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, згідно із Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами, скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною даного Договору.

Як це погоджено сторонами договору факторингу в п. 3.1, загальна сума Прав Вимоги, що відступаються за відповідним Реєстром боржників, Ціна Продажу та Одинична Ціна визначаються в Додаткових угодах до цього договору окремо для кожного Реєстру Боржників і вказуються в таких Реєстрах Боржників.

Відповідно до п. 3.2. вказаного вище договору, фактор сплачує клієнту 100 % Ціни Продажу, протягом 7 (семи) робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта, вказаний в розділі 10 даного Договору.

У п. 3.4. вказаного вище договору зазначено, що моментом виконання Фактором грошового зобов`язання сторони визначають момент надходження Ціни продажу за цим Договором на рахунок Клієнта.

23 серпня 2023 року ТОВ "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали Додаткову угоду № 10 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, в якій погоджується загальна сума Прав Вимоги, він не містить жодних відомостей щодо загальної суми Прав вимоги, у свою чергу, вказаний пункт договору факторингу містить лише такі відомості: "Загальна сума Прав Вимоги, що відступаються згідно Реєстру Боржників № 9 від 23 серпня 2023 року становить (…); в якості Ціни Продажу згідно Реєстру Боржників № 9 від 23 серпня 2023 року Фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 9,1 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту), що становить (…) грн.

Ні договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ні Додаткова угода № 10 до договору факторингу № 14/06/21 від 23 серпня 2023 року не містять жодних відомостей щодо ціни продажу за договором.

Разом з тим, як вбачається зі змісту Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 9 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, в його пункті 2 не міститься жодних відомостей про загальну суму заборгованості, яка передається від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ "ФК "ЄАПБ".

З огляду на наведене вище, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу.

Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 72115675 від 15 січня 2023 року.

Між тим, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на наведене вище, суд доходить висновку, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати слід залишити за позивачем.

Крім того, відповідач у прохальній частині відзиву просив стягнути з позивача на його користь витрати на правову допомогу, які будуть обраховані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Проте, докази на підтвердження понесених судових витрат з оплати правничої допомоги до ухвалення у справі рішення не подавались.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Судові витрати по справі залишити за позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Інформація про учасників справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", , місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, буд.30, м. Київ.

Представник позивача: Стеценко Валерія Ігорівна, РНОКПП: НОМЕР_1 , місце знаходження: вул. Лісова, буд. 2, поверх 4 м. Бровари, Київська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Хорошун Оксана Володимирівна, свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності від 03 грудня 2018 року № 153, місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК