Справа № 188/400/22
Провадження № 2/188/26/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про встановлення належності спадщини спадкодавцю та визнання права власності на неї за спадкоємцем в порядку спадкування за законом, та позовом ОСОБА_4 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , та треті особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про встановлення належності спадщини спадкодавцю та визнання права власності на неї за спадкоємцем в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі позивачі 1 і 2) звернулися до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області із позовом до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 (далі третя особа), про встановлення належності спадщини спадкодавцю та визнання права власності на неї за спадкоємцем в порядку спадкування за законом.

Позовну заяву ухвалою від 17.05.2022 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.06.2022 року, витребувано спадкову справу від приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смолової А.О.

ОСОБА_4 (далі позивач 3) звернувся до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про встановлення належності спадщини спадкодавцю та визнання права власності на неї за спадкоємцем в порядку спадкування за законом.

Позовну заяву ухвалою від 21.10.2022 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 12.06.2025 обєднано в одне провадження цивільні справи № 188/1211/22 та № 188/400/22, та їм присвоєно єдиний № 188/400/22.

Позивачі обгрунтовують свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , спадкоємцями якої за законом є позивачі та треті особи, які належним чином звернулися до приватного нотаріуса, але нотаріус надала їм постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на об`єкти спадщини.

Посилаючись на ст. ст. 392, 1225, 1216, 1217, 1223, 1261, 1270 ЦК України, позивачі просять визнати право власності на спадкове майно за ними.

Представник позивача 1 Синиця Вадим Анатолійович подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій позов підтримав.

Позивач 2 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала.

Позивач 3 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надав листа, в якому вказав, що заперечень проти позову не має за умови, що витрати по сплаті судового збору залишити за позивачами, просить справу розглянути без участі представника відповідача.

Третя особа в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Вивчивши надані позивачами докази та витребувану за клопотанням позивача 1 спадкову справу № 35/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів та третьої особи ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 08.09.2020 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис про смерть № 31.

На час відкриття спадщини ОСОБА_5 належав житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 7,100 гектара, розташована на території Миколаївської сільської ради.

Спадкодавець ОСОБА_5 склала заповіт на користь третьої особи ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 , які 10.07.2020 надали до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смолової А.О. заяви про відмову від права на прийняття спадщини за заповітом.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 четверо її рідних дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 були спадкоємцями першої черги.

Третя особа ОСОБА_3 був зареєстрований за місцем проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , що свідчить про прийняття ним спадщини згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України. З письмовою відмовою від прийняття спадщини за законом він не звертався.

Троє інших спадкоємців першої черги: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 надали своєчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

08.07.2021 та 09.07.2021 відповідно позивачам 1 і 2 та ОСОБА_6 приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смоловою А.О. було видано постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку через відсутність у них правовстановлюючих документів на ці об`єкти спадкового майна.

30.10.2021 один зі спадкоємців ОСОБА_6 померла та її єдиним спадкоємцем було визначено її чоловіка ОСОБА_4 , про що свідчить довідка державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори за № 1137/02-14 від 09.08.2022.

В межах спадкової справи № 35/2020, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Смоловою А.О., копію якої залучено до матеріалів справи за ухвалою суду від 17.05.2022, було встановлено родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцями, встановлено їхні права на спадщину, встановлено відсутність будь-яких перешкод щодо оформлення спадщини спадкоємцями, крім відсутності правовстановлюючих документів на об`єкти спадщини. В матеріалах спадкової справи відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, приватним нотаріусом вчинено витяги з реєстру речових прав щодо спадкового майна, згідно з якими реєстр не містить відомостей про належність прав ОСОБА_5 на об`єкти спадщини, заявлені до спадкування позивачами.

На підтвердження наявності майна та права власності померлої ОСОБА_5 на об`єкти нерухомого майна з наступним правом позивачів на нього до суду позивачами надано:

технічний паспорт, виготовлений від 11.11.2018 Павлоградським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, яким підтверджено наявність та розташування на місцевості житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

довідку колективного підприємства «Павлоградське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 10.09.2020 за вихідним № 1993, згідно з якою право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано станом на 20.01.1989 за спадкодавцем на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.01.1989 Петропавлівським райвиконкомом;

копію свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_2 , виданого 20.01.1989 за рішенням № 117 від 06.04.1988 виконкому Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області та зареєстрованого 20.01.1989 за № 15-934 колективним підприємством «Павлоградське міжрайонне бюро технічної інвентаризації»;

витяг з Державного земельного кадастру НВ 018, сформований 23.07.2018, згідно з яким земельна ділянка площею 7,1000 гектара, кадастровий номер :02:001:0301 належить на підставі державного акту ІV-ДП № 076744, виданого 15.03.2002, ОСОБА_5 ;

копію державного акту ІV-ДП № 076744, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 15.03.2002 на підставі розпорядження її голови № 60-р від 01.03.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 6198, згідно з яким земельна ділянка площею 7,1000 гектара, кадастровий номер :02:001:0301 належить ОСОБА_5 .

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі ЦК) України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У позивачів відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину і тому вони звернулися з позовами до суду.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

ЦК України не містить визначення такого об`єкта права власності як домоволодіння.

На все спадкове майно, вказане у позовах, до них позивачами додано копії правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На час виникнення у спадкодавця права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрація цього права була проведена власником відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, в органах технічної інвентаризації.

Отже, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 7,1000 гектара, кадастровий номер :02:001:0301 належали на праві власності померлій ОСОБА_5 , право власності на які вона набула відповідно до діючого законодавства, позивачі є спадкоємцями за законом спадкового майна зазначеної особи, тому визнання відповідачем позовів не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і позови підлягають задоволенню.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 31.05.2021, виготовленого субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , ринкова вартість спірного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , складає 75 460,00 гривень.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 31.05.2021, виготовленого субєктом оціночної діяльності товвриством з обмеженою відповідальністю «С-Тиматика», ринкова вартість спірної земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0301 складає 223 650, 00 гривень.

Виходячи з ціни позовів та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачами був сплачений судовий збір, про що до позовів додані квитанції банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог, тому суд вважає за можливе залишити судові витрати на позивачах. На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 141, 200, 206, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , про встановлення належності спадщини спадкодавцю та визнання права власності на неї за спадкоємцями в порядку спадкування за законом та позов ОСОБА_4 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 та треті особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про встановлення належності спадщини спадкодавцю та визнання права власності на неї за спадкоємцем в порядку спадкування за законом, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом право приватної власності на:

1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_2 , виданого 20.01.1989 за рішенням № 117 від 06.04.1988 виконкому Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області та зареєстрованого 20.01.1989 року за № 15-934 КП «Павлоградське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», та який складається із таких будівель та споруд:

будинок «А» площею 66,50 кв.м; веранда «а» площею 22,80 кв.м;

ганок «І» площею 2,80 кв.м; літня кухня «Б» площею 24,50 кв.м;

сарай «б» площею 7,70 кв.м; сарай «В» площею 27,10 кв.м;

підвал В «пд.» площею 7,50 кв.м; гараж «Г» площею 18,00 кв.м;

сарай «Д» площею 25,30 кв.м; сарай «Е» площею 11,40 кв.м;

вбиральня «Ж» площею 1,50 кв.м; трубний колодязь «№1»;

паркан «№2»; ворота «№3»; хвіртка «№4»;

1/4 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1000 га, кадастровий номер :02:001:0301, яка належить спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акту ІV-ДП № 076744, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 15.03.2002 на підставі розпорядження її голови № 60-р від 01.03.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 6198.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом право приватної власності на:

1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_2 , виданого 20.01.1989 за рішенням № 117 від 06.04.1988 виконкому Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області та зареєстрованого 20.01.1989 року за № 15-934 КП «Павлоградське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», та який складається із таких будівель та споруд:

будинок «А» площею 66,50 кв.м; веранда «а» площею 22,80 кв.м;

ганок «І» площею 2,80 кв.м; літня кухня «Б» площею 24,50 кв.м;

сарай «б» площею 7,70 кв.м; сарай «В» площею 27,10 кв.м;

підвал В «пд.» площею 7,50 кв.м; гараж «Г» площею 18,00 кв.м;

сарай «Д» площею 25,30 кв.м; сарай «Е» площею 11,40 кв.м;

вбиральня «Ж» площею 1,50 кв.м; трубний колодязь «№1»;

паркан «№2»; ворота «№3»; хвіртка «№4»;

1/4 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1000 га, кадастровий номер :02:001:0301, яка належить спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акту ІV-ДП № 076744, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 15.03.2002 на підставі розпорядження її голови № 60-р від 01.03.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 6198.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом право приватної власності на:

1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності № НОМЕР_2 , виданого 20.01.1989 за рішенням № 117 від 06.04.1988 виконкому Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області та зареєстрованого 20.01.1989 року за № 15-934 КП «Павлоградське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», та який складається із таких будівель та споруд:

будинок «А» площею 66,50 кв.м; веранда «а» площею 22,80 кв.м;

ганок «І» площею 2,80 кв.м; літня кухня «Б» площею 24,50 кв.м;

сарай «б» площею 7,70 кв.м; сарай «В» площею 27,10 кв.м;

підвал В «пд.» площею 7,50 кв.м; гараж «Г» площею 18,00 кв.м;

сарай «Д» площею 25,30 кв.м; сарай «Е» площею 11,40 кв.м;

вбиральня «Ж» площею 1,50 кв.м; трубний колодязь «№1»;

паркан «№2»; ворота «№3»; хвіртка «№4»;

1/4 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1000 га, кадастровий номер :02:001:0301, яка належить спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акту ІV-ДП № 076744, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 15.03.2002 на підставі розпорядження її голови № 60-р від 01.03.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пп № 6198.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда