Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа 945/638/25
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

18 червня 2025 року суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області через свого представника адвоката Головачову К.В. із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Вказана цивільна справа згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена головуючому судді Войнарівському М.М.

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.05.2025року вищевказану заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено судове засідання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04.06.2025 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Заявнику на виконання вищезазначеної ухвали суду необхідно було: визначитись із заінтересованою особою (особами) по справі;зазначити та надати докази щодо існування підстав та мети для звернення до суду з такою вимогою саме на момент звернення до суду; зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у заявника;надати попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності).

Також, оскільки звертаючись до суду в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин заявника з його братом ОСОБА_2 , представником у тексті поданої заяви зазначено, що ОСОБА_3 звертається до суду в порядку окремого провадження з метою встановлення факту родинних відносин з її сином ОСОБА_4 , було рекомендовано усунути зазначені розбіжності.

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надішла заява щодо усунення недоліків.

Однак вимоги ухвали суду від 04.06.2025року про залишення заяви без руху, виконано не в повному обсязі, а саме:

не визначено заінтересовану особу (особами) по справі;

не зазначено та не надано докази щодо існування підстав та мети для звернення до суду з такою вимогою саме на момент звернення до суду;

не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у заявника;

не надано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності).

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до приписів частини одинадцятої статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з частиною тринадцятою статті 187 ЦПК України, позовна заява залишається без розгляду, якщо після відкриття провадження у справі позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, вказана справа підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 13 ст. 187, п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України, що не позбавляє заявника в подальшому після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, права звернутись до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 187, 255, 257, 260,353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,- залишити без розгляду.

Розяснити заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський