490/239/13- ц
н/п 4-с/490/26/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із скаргою в якій просить:

1) визнати протиправними дії Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під час виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2013 року згідно виконавчого листа № 490/239/13-ц виданого судом 26.09.2013 року щодо безпідставної передачі виконавчого провадження № 50552693;

2) скасувати постанову «Про передачу виконавчого провадження № 50552693 від 02.04.2025 року Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язати відновити виконавче провадження № 50552693.

В обгрунтування скарги скаржник вказує, що 02.04.2025 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС було винесено постанову «Про передачу виконавчого провадження» № 50552693 до Першого відділу ДВС у Баштанському районі Миколаївської області мотивуючи це тим, що за боржником зареєстровано нерухоме майно (житловий будинок) за адресою: АДРЕСА_1 . Скаржник з такими діями державного виконавця не погоджується, адже згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території на яку поширюється їхні функції належить стягувачу. Крім того, скаржник вказує, що відносно нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , то про це майно державному виконавцю було відомо ще з 2017 року та як зазначено в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень № 50552693 24.07.2017 року службою у справах дітей Баштанської районної адміністрації Миколаївської області державному виконавцю було надано протокол від 12.07.2017 року № 01-20/33 згідно з яким служба не надала дозвіл на реалізацію вказаного нерухомого майна.

Представник відділу державної виконавчої служби відзив на скаргу не надав.

Дослідивши матеріали скарги, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінник А.О. від 02.04.2025 року згідно якої постановлено передати виконавчий документ виконавчий лист « 490/239/13-ц виданий 26.09.2013 року про стягнення з кредитної спілки «Флагман» на користь ОСОБА_1 коштів за договором по залученню внеску вкладу № 16 від 13 квітня 2010 року в сумі 70286 грн. 50 коп. до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно вказаної постанови вбачається, що за боржником зареєстровано майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад: 1) верховенства права; 3) законності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як вказує стягувач, за змістом цієї ж ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Так з витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 10.04.2025 року вбачається, що 23.03.2016 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження № 50552693 з примусового виконання виконавчого листа № 490/239/13-ц виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 26.09.2013 року за заявою стягувача ОСОБА_1 .

Крім того з вказаного витягу вбачається, що за боржником зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 . 24.07.2017 року службою у справах дітей Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області державному виконавцю надано надано протокол від 12.07.2017 року № 01-20/33 згідно з яким служба не надавала дозвіл на реалізацію вказаного нерухомого майна.

Між тим з матеріалів справи вбачається, що місце перебування боржника Кредитної спілки «Флагман» - м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, буд. 48/2.

Згідно з ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже судом встановлено, що стягувачем було обрано орган державної виконавчої служби за місцем перебування боржника.

Вказане свідчить про те, що державним виконавцем було безпідставно передано виконавче провадження № 50552693 до Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області ПМУМЮ (м. Одеса).

За такого суд приходить до висновку, що вимоги скарги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-10, 127, 258-261, 268, 351-355, 447-453 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірними дії Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під час виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2013 року згідно виконавчого листа № 490/239/13-ц виданого судом 26.09.2013 року щодо безпідставної передачі виконавчого провадження № 50552693;

Скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінник А.О «Про передачу виконавчого провадження № 50552693" від 02.04.2025 року Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження № 50552693.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя