ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 червня 2025 року

м. Харків

справа № 643/14287/24

провадження № 22-ц/818/2367/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Яцини В.Б., Тичкової О.Ю.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», в особі представника Бачинського Остапа Михайловича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року в частині витрат на правову допомогу, постановлену суддею Задорожньою А.М.,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі ТОВ «ФК «Артеміда-Ф»), в особі представника адвоката Бачинського О.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути на свою користь із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 37282752 від 18.08.2023 у розмірі 14 440, 00 грн, а також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422, 40 грн, та витрати на правничу допомогу в сумі 7000, 00 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», в особі представника адвоката Бачинського Остапа Михайловича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) заборгованість за Кредитним договором №37282752 від 18.08.2023 у розмірі 14 440 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок) грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (, IBAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» просить рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення яким стягнути з гр. ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000 грн., а також судові витрати в ході апеляційного розгляду справи, що складаються із витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 4 000грн.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що Верховний Суд вважає, що заяви, вимоги до форми яких процесуальний закон не встановлює, можуть подаватись суду як в усній, так і в письмовій чи електронній формі. Зокрема такі висновки дані Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 24.12.2021 у справі №755/4466/20. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідна заява наведена Позивачем у його позовній заяві від 14 листопада 2024 року, яка подана через систему Електронний суд 22.11.2024 року. Адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем у Московський районний суд м. Харкова в додатках до позовної заяви додано: «1. Ордер про надання правової допомоги. 13. Копія Договору про надання правничої допомоги. 14. Розрахунок суми судових витрат (наданих послуг), необхідних для надання правничої допомоги. 16. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.» Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Варто зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Крім того, Московським районним судом м. Харкова у рішенні від 21 січня 2025 року взагалі не дано оцінку обумовленим сторонами підпунктам 4.2., 4.4. Договору, а також повністю залишено поза увагою умову сплати вартості послуг клієнтом адвокату протягом 10 днів з моменту прийняття судом рішення по справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 березня 2025 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції оскаржується апелянтом лише в частині витрат на правову допомогу, отже в іншій частині рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначення у змісті позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, не є заявою сторони про подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в розумінні положень частини 8 ст. 141 ЦПК України, яка у даному випадку повинна була бути подана до суду до ухвалення у справі рішення, ураховуючи, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, а на момент ухвалення рішення у справі докази понесення стороною позивача витрат на правову допомогу були відсутні.

Проте, погодитися в повній мірі з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, що понесена позивачем, надано: копію договору про надання правової допомоги №20241112-6Ш від 12 листопада 2024 року, що укладений між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О. М., розділом 4 якого передбачено порядок здійснення розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 4.2 договору у разі ухвалення судом рішення на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000 гривень.

Окрім цього, було долучено орієнтовний розрахунок суми судових витрат у даній справі, ордер на надання правничої (правової) допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001477.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України».

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 ).

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Однак, для того, щоб суд мав реальну можливість оцінити заявлену суму витрат на правничу допомогу щодо вказаних критеріїв, позивачу належить надати всі передбачені законом докази, в тому числі і детальний розрахунок вчинених ним дій з надання правничої допомоги.

У долученому позивачем розрахунку суми судових витрат у даній справі визначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме: судового збору 2422,40 грн, та суму витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 грн.

Згідно із пунктами 4.5-4.8 договору про надання правової допомоги № 202411126Ш від 12 листопада 2024 року за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін (сторонами), акт надсилається клієнту поштою (електронною поштою, передається особисто). На письмову вимогу клієнта адвокат може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом п`яти днів з моменту його отримання клієнтом останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт. Сума, визначена у пункту 4. 2 договору, є гонораром адвоката за надання правової допомоги та поверненню не підлягає. Всі розрахунки проводяться у безготівковій формі в національній валюті гривні, на підставі відповідного рахунку на оплату.

Відповідно до орієнтовного розрахунку суми судових витрат, приєднаного до позову, в суму гонорару включається оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви, за підготовку позовної заяви у справі, за збирання доказів, долучених до позовної заяви, за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи .

Разом з тим, доказів щодо фактично затраченого адвокатом часу на вказані дії та їх вартість суду не надано. Будь-яких інших доказів на підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви чи з іншими заявами по суті до ухвалення судом рішення не подано.

Заяви про подання доказів на підтвердження понесення позивачем судових витрат, пов`язаних із наданням йому професійної правничої допомоги, впродовж п`яти днів з дня ухвалення рішення у порядку, встановленому частиною восьмою статті 141 ЦПК України, позивач до суду першої інстанції також не подавав.

Акт про надання правової допомоги, підписаний сторонами договору, згідно з його умовами засвідчує надання адвокатом послуг та прийняття таких послуг клієнтом.

Відсутність на час ухвалення рішення в матеріалах справи акту про надання правової допомоги, який відповідно до умов пунктів 4. 5, 4. 6 договору про надання правової допомоги є документом, яким узгоджується та оформлюється сторонами за результатами надання правової допомоги, в сукупності із відсутністю доказів оплати гонорару, були достатніми підставами для відмови судом першої інстанції у стягненні витрат позивача на професійну правничу допомоги з відповідача в користь позивача, оскільки ці документи є підтвердженням реальності таких судових витрат. Враховуючи умови договору про надання правової допомоги, акт передбачає не лише розмір гонорару, що підлягає сплаті позивачем в користь адвоката, але й перелік наданої правової допомоги. Орієнтовний (попередній) розрахунок витрат на правову допомогу, який містить у собі перелік послуг, що передбачаються для надання клієнту, є виключно викладом прогнозованих дій адвоката, однак не фіксує вже надані клієнту послуги. Крім того, договір про надання правової допомоги не містить у собі обумовленого переліку наданих послуг, а виключно загальне положення про надання правової допомоги в цій справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, а отже саме з цих підстав слід відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В даному випадку, мотиви за яких суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу не відповідають встановленим у справі обставинам, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду в цій частині змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Оскільки суд апеляційної інстанції змінює рішення суду в мотивувальній частині, відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», в особі представника Бачинського Остапа Михайловича задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2025 року змінити в частині мотивів відмови у стягненні витрат на правову допомогу, мотивувальну частину рішення в цій частині викласти в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина