Справа № 466/6980/24
Провадження № 2-п/466/29/25
У Х В А Л А

02 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Якубів І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в місті Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30.09.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором кредитної лінії №00-9655801 від 23.09.2023 в розмірі: 32 200,00 гривень, та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі: 3028,00 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень.

07.03.2025 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення, яке вона просить скасувати, мотивуючи тим, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30.09.2024 постановлено за умови неповного з`ясування, неправильності та неповноти встановлення обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що належним чином не була повідомлена про розгляд справи судом, оскільки не отримувала ухвали про відкриття провадження у справі, окрім того така була відкрита в спрощеному порядку без повідомлення сторін, копію якої вона не отримувала, чим була позбавлена можливості подати відзив на позовну заяву та інші докази на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог.

Окрім того, зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати новим кредитором коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги та зарахування їх на рахунок останнього. Надані позивачем кредитний договір, договір факторингу, реєстр боржників, розрахунок заборгованості не можуть вважатись належними доказами на підтвердження наявної заборгованості.

Відтак вважає, що дане рішення підлягає скасуванню.

17.03.2025 від представника позивача надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому зазначено, що у своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач не зазначила жодних змістовних заперечень проти позовних вимог позивача, з посиланням на відповідні належні та достатні докази.

Зазначає, що суд вжив всіх необхідних дій для повідомлення відповідача про відкриття судового провадження по справі, надіславши копію ухвали з позовною заявою та додатками відповідачу за адресою, яка зазначена у позовній заяві а саме: АДРЕСА_1 . Дана адреса ідентична адресі, яку відповідачка зазначила і в заяві про перегляд заочного рішення, а саме: АДРЕСА_1 і саме на цю адресу направлялись матеріали по справі.

Натомість, відповідач не надав жодних належних доказів на підтвердження поважних причин неявки в судове засідання.

Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. 29.01.2025 відносно ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження № 77026596 в рамках якого проводились виконавчі дії, в тому числі була винесена постанова про накладення арешту на майно боржника. Отже про судову справу № 466/6980/24 та існування рішення суду, відповідачці було достоменно відомо ще серпня 2023 року, а її твердження є такими, що не відповідають дійсному.

Слід також звернути увагу суду, що на сьогодні користувач мобільного застосунку "Дія" як учасник судового процесу отримує повідомлення з інформацією про назву та адресу суду, номер зали судового засідання, єдиний унікальний номер справи, суть спору та сторони у справі, судові рішення.

Згідно п.3 Положення про Єдиний державний вебпортал електронних послуг- користування Порталом Дія здійснюється на безоплатній основі цілодобово сім днів на тиждень, крім випадків проведення модернізації або планових і позапланових профілактичних та/або технічних робіт, пов`язаних із усуненням технічних та/або методологічних недоліків чи технічного збою в роботі.

Відповідач могла та мала можливість і нічим не була обмежена щодо набуття інформації по даній справі та відкритого відносно неї виконавчого провадження.

Неотриманням стороною по справі кореспонденції, направленою за належною адресою, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 910/9836/18. Так, сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням відповідачем, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Щодо розрахунку заборгованості з яким не згідна відповідачка, то у ньому (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання коштів в позику. При цьому, договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Більш того, Відповідач тривалий час здійснював погашення заборгованості, що свідчить про визнання умов договору позичальником.

Таким чином, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами договору.

На підставі викладеного представник позивача вважає, що підстави для перегляду заочного рішення у справі є недоведеними.

В судовому засіданні, яке відбулось в режимі відеоконференції представник позивача Таран В.А. надав пояснення аналогічні викладеним у запереченні на заяву про перегляд заочного рішення, просив відмовити в задоволенні заяви та залишити в силі рішення суду.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки не повідомила, що стверджується довідкою про доставку повідомлення, проте в силу ч. 1ст. 287 ЦПК України, її неявка не є перешкодою для розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Заслухавши думку представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30.09.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором кредитної лінії №00-9655801 від 23.09.2023 в розмірі: 32 200,00 гривень, та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі: 3028,00 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач у поданій заяві про перегляд заочного рішення суду не наводить підстав для скасування та перегляду заочного рішення суду, які є істотними для правильного вирішення спору, не були і не могли бути відомі суду та які вплинуть на зміст рішення по суті, як це передбачено ст. 285 ЦПК України.

Судом належним було чином повідомлено відповідача про розгляд справи судом, що стверджується еркомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 31.07.2024 року з відміткою поштового відділення про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою.

Дана обставина підтверджується матеріалами судової справи та жодним чином не спростовується відповідачем.

Неотриманням стороною по справі кореспонденції, направленою за належною адресою, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 910/9836/18. Так, сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням відповідачем, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до ч.2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

В даному випадку, тягар доведення не надісланої та не отриманої кореспонденції лежить на заявнику, який подав заяву про перегляд заочного рішення, що останнім не було зроблено.

Щодо ненадання належних та допустимих доказів на підтвердження сплати новим кредитором коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги та зарахування їх на рахунок останнього, суд бевзя до уваги розрахунок заборгованості (розрахунок і первісного кредитора, і фактора), де чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 07.06.2023 року по справі №234/3840/15 визначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода Відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок».

Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку.

Таким чином, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами договору.

П. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто, для об`єктивної можливості перегляду заочного рішення судом, що це рішення ухвалив, обов`язково потрібна наявність обох обставин: поважності неявки до суду відповідача чи його представника та наявності доказів, які б могли істотно вплинути на вирішення справи.

У постанові №214/5505/16 Великої Палати Верховний Суд від 09.11.2021року, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд зважив на наявність доказів в обґрунтування тих вимог, які просив задоволити позивач, встановив правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин та надав їм відповідну правову оцінку. Інша оцінка таких правовідносин не є метою розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Водночас, ч.1ст. 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідачем не подано до суду доказів, що мають істотне значення для справи, а також той факт, що відповідач був повідомлений про час і місце судового розгляду справи належним чином, поважність причин неявки в судові засідання не обґрунтувала, суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно ч. 4ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.287,288,260,261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30.09.2024 у цивільній справі №466/6980/25-залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Свірідова