Справа №333/2738/23
Провадження №2-др/333/32/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої - судді Варнавської Л.О., за участю секретаря судового засідання Бабак З.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя заяву представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Мельнікової А.А. про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

Комунарським районним судом міста Запоріжжя 12.05.2025 року ухвалено рішення за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні, яким в задоволенні позову відмовлено.

19.05.2025 року представник третьої особи ОСОБА_1 адвокат Мельнікова А.А., через систему «Електронний суд» направила заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 27100 грн. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суду під час розгляду справи та 19.05.2025 року представником третьої особи було надано:

- додаток 1 до Договору про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 10.12.2023 року, підписаний адвокатом та Гай Т.І.;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги датований 16.05.2025 року;

- Акт прийняття-передачі наданих послуг №1 до договору про надання правничої допомоги від 12.05.2025 року.

29.05.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Мірошниченко О.О. надійшла заява про розгляд без участі. В обґрунтування зазначає, що Запорізька міська рада є неналежним відповідачем та питання розподілу судових витрат в даному випадку не впливає на їх права та обов`язки.

03.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Рогальського В.М. надійшли заперечення щодо ухвалення додаткового рішення по цивільній справі 333/2738/23. В обґрунтування зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення не містить належних документів які могли підтвердити дійсність понесених стороною витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. Крім цього, звертає увагу суду на той факт, що до заяви від 19.05.2025 року не додано Договору про надання професійної правничої допомоги укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Мельніковою А.А.

У судове засідання третя особа та її представник не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені судом, своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду від представника третьої особи надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності.

Представник відповідача до суду не з`явилася, про час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення була повідомлена судом належним чином. Просила розглядати справу за її відсутності.

Треті особи, до суду не з`явилися, про час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені судом належним чином.

Суд, перевіривши доводи поданої заяви та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про таке.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина друга статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним щодо предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Також, частиною 1 ст.134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно ч.2 ст.134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Аналогічні висновки викладені у змісті постанов Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22, від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 та додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 року у справі № 357/8277/19.

При вирішенні питання визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з фінансового стану обох сторін, поведінки сторін під час судового процесу тощо.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У даному випадку, незважаючи на надані додатки до договору, ордер та акт прийняття-передачі послуг, сторона не подала самого договору про надання правничої допомоги, що унеможливлює повну перевірку дійсності зобов`язання, розміру витрат та правових підстав їх компенсації.

Враховуючи вимоги частини 8 статті 141 ЦПК України, відсутність договору, що є ключовим доказом, є підставою для залишення заяви без задоволення.

Крім того, суд враховує правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22, від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23 та від 14.06.2023 року у справі № 357/8277/19, відповідно до яких компенсація витрат можлива лише за умов дотримання критеріїв реальності, необхідності та розумності витрат.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з огляду на відсутність належних доказів, які б підтверджували право заявника на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.58, 134-137, 270, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Мельнікової А.А. про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Л.О. Варнавська