САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа № 201/5569/25
УХВАЛА

28 травня 2025 року Суддя Самарського районного суду міста Дніпра Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави,-

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2025 року до Самарського районного суду міста Дніпра на підставі ухвали Соборного районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави.

Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просив накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в межах суми позовних вимог 2376722, 56 грн. до набрання рішенням по справі законної сили; накласти арешт на грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках ОСОБА_1 у розмірі 2376722,56 грн. до набрання рішенням по справі законної сили.

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога Дніпровської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у розмірі 2376722,56 грн. Між сторонами існує спір щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності правовстановлюючих документів в розмірі 2376722,56 грн., а виконання в майбутньому судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у відповідача присудженої до стягнення суми заборгованості. Оскільки предметом спору є стягнення орендної плати, накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, який на праві власності належить відповідачу, мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його діяльність.

Дослідивши подані матеріали, суддя дійшов висновку, що заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В той же час, в обґрунтуванні заяви про забезпечення позову представник позивача посилається на норми ГПК України, а саме статтю 150 ГПК України, хоча заява розглядається в порядку цивільного судочинства.

Також необхідно зазначити, що заявником не зазначено належного обґрунтування необхідності застосування саме такого заходу забезпечення, а саме накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, оскільки не зазначено як саме не застосування заходів забезпечення позову утруднить або унеможливить виконання рішення суду.

Крім цього, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави повернути заявнику.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Румянцев