Провадження №: 2-зз/755/30/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Лазоришин А.В.,

позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом в режимі відеоконференції - ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Муханова А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2023 року у справі №755/20287/21 на забезпечення первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у вихованні дитини, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у вихованні дитини за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

23.04.2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, у якій представниця просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2023 року.

Вимоги заяви мотивовано тим, що ухвалою суду від 30.06.2023 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, визначено час спілкування ОСОБА_1 з його неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом застосування будь-яких доступних каналів телекомунікаційного зв`язку кожних понеділка, середи та суботи протягом однієї години з урахуванням графіку та режиму дня дитини. Представниця вказує, що здійснене судом забезпечення позову призвело до негативних наслідків, оскільки дитину у вже дорослому віці змушують спілкуватись з батьком, хоча хлопчик не бажає такого спілкування з батьком через психологічний тиск з боку батька, який чинився раніше і триває до сьогодні. ОСОБА_1 не спілкується з сином не через вчинення ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні, а через небажання самої дитини спілкуватись з батьком і суд має враховувати думку дитини. Встановлення обов`язку дитини спілкуватись зі своїм батьком суперечить інтересам дитини, адже дитина боїться батька та не хоче з ним спілкуватись, поскільки батько вчиняв домашнє насильство відносно старшого сина та матері, за що до нього застосовувались обмежувальні приписи. Ухвалу суду про забезпечення позову неможливо виконати через небажання дитини спілкуватись з батьком і примусити його до цього неможливо. На теперішній час виконання заходів забезпечення є тортурами над дитиною. Думка дитини про небажання спілкуватись з батьком не враховується, що має негативні наслідки для психіки дитини.

02.06.2025 року до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 на заяву сторони ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, у яких ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представниця ОСОБА_3 підтримала вимоги клопотання про скасування заходів забезпечення позову з підстав викладених у ньому, просить клопотання задовольнити і додатково пояснила суду, що дитина відмовляється спілкуватись зі своїм батьком, а її до цього примушують. Під час здійснення зв`язку між дитиною та батьком засобами телекомунікації, останній чинив психологічний тиск на дитину, ображав, фактично дійсними інтересами дитини не цікавився. У дитини вже панічні атаки і в Польщі хлопчик займається з психологом. Мати не може заставити дитину спілкуватись з батьком. На теперішній час батько дзвонить поза визначеним графіком, не чує слів хлопчика, що він не хоче з ним спілкуватись. На теперішній час розгляд справи практично завершений і немає необхідності у подальшому існуванні заходів забезпечення. Ухвалу суду фактично не реально виконати.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечує проти скасування заходів забезпечення позову з підстав викладених у письмових поясненнях, які приєднано до матеріалів справи, та суду пояснив, що доводи ОСОБА_3 є надуманими, дитина хотіла спілкуватись з батьком і раніше матір дитини таку можливість надавала, зустрічі відбувались (коли мати відпускала дитину), між батьком та сином все було нормально. На теперішній час мати вивезла дитину за кордон, казала що в дитини немає телефону, немає засобів зв`язку, а насправді просто немає бажання. Не зрозуміло яким чином мати вивезла дитину за кордон без дозволу батька, і останній дуже довго шукав хлопчика. ОСОБА_1 зазначає, що вже дуже давно не може спілкуватись зі своєю дитиною. Суд апеляційної інстанції вже переглядав ухвалу суду про забезпечення позову і на теперішній час ОСОБА_3 хоче аби суд першої інстанції сам переглянув своє рішення. На переконання батька, дитина на теперішній час знаходиться в заручниках у своєї матері, на неї чиниться шалений тиск та вона зневірилась у тому, що батько має право на спілкування. Мати ухвалу суду про забезпечення позову не виконує, що не відповідає вимогам закону. ОСОБА_1 вказує, що телефонує на номер ОСОБА_3 , а тому жодного тиску на дитину він не чинить. ОСОБА_3 ніколи слухавки не бере, що свідчить про зловживання з її боку. До заяви про скасування забезпечення позову не додано жодного підтвердження про те, що дитина займається з психологом.

Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні зазначив, що обоє з батьків мають рівні права на спілкування з дитиною. Дитина на теперішній час проживає в Польщі і під час воєнного стану мати мала право вивезти дитину за кордон без дозволу батька з метою захисту життя та здоровся дитини. Представник вказує, що у разі наявності документальних фактів негативного психологічного вплину на дитину у зв`язку з застосованими заходами забезпечення позову, то третя особа підтримує матір в питанні скасування заходів забезпечення позову.

Суд, вивчивши зміст клопотання про скасування заходів забезпечення позову та додатки до нього, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2023 року судом було постановлено ухвалу про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову і цією ухвалою суд визначив час спілкування ОСОБА_1 з його неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом застосування будь-яких доступних каналів телекомунікаційного зв`язку кожних понеділка, середи та суботи протягом однієї години з урахування графіку та режиму дня дитини.

Постановляючи відповідну ухвалу суд виходив з того, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 і між батьком та матір`ю виник спір щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Батько, який наразі проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Суд урахував чутливість правовідносин та можливий тривалий судовий розгляд справи про встановлення способів участі батька у вихованні дитини і вважав, що сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту неповнолітнього хлопчика з його батьком повинно переважати над бажанням інших осіб, зокрема матері, обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із батьком. Суд вжив відповідних заходів забезпечення позову з метою запобігання втрати емоційного контакту батька з неповнолітнім сином, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи, та вважав, що застосування заходів забезпечення позову в спірних правовідносинах є виправданим.

Статтею 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Сторона ОСОБА_3 посилається на те, що дитина не має бажання спілкуватись з батьком і зазнає негативного психологічного впливу через застосовані заходити забезпечення позову.

Разом з цим, суд вжив відповідних заходів забезпечення саме з метою налагодження контакту між батьком та сином, і відсутні будь-які належні докази того, що ці заходи забезпечення позову призвели до негативних психологічних змін дитини та хлопчик у зв`язку із цим займається з психологом, як про це стверджує сторона ОСОБА_3 .

Небажання дитини спілкуватись з батьком не є підставою для скасування заходів забезпечення позову, адже небажання може бути не стійким у часі. Тобто, в залежності від настрою дитини, її завантаження, осмислення та переосмислення зв`язків з батьком тощо, дитина може змінювати свою думку.

Звісно, що дитина не може бути примушена до спілкування, тим більше у віці 16 років, коли вона спроможна сформувати та висловити свою думку. Однак це питання стосується процедури виконання рішення суду про забезпечення позову, тобто саме у цій процедурі виконавча служба має діяти відповідно до вимог чинного законодавства, належно та достовірно з`ясовувати думку дитини щодо бажання або небажання в той чи інший момент на спілкування з батьком.

Суд наголошує, що обоє з батьків мають докладати зусиль для налагодження відносин між дитиною та батьком, при цьому поважати думку дитина, якщо вона в той чи інший момент відмовляється від контакту, а також утримуватись від формування у дитини заздалегідь негативного відношення.

На переконання суду, тільки спільна робота батьків, як дорослих і свідомих людей, може сприяти налагодженню контакту та уникненню відчуження батька.

На теперішній час суд не вбачає належних підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки відсутні належні та достатні докази неможливості відновлення контакту між батьком та сином.

Саме наявність спілкування між сином та батьком є у найкращих інтересах дитини, доки не встановлено протилежного, і як самі батьки, так і виконавча служба мають сприяти у налагодженні відносин, при цьому ураховуючи та поважаючи думку дитини висловлену та сформовану без будь-якого тиску чи навіювання щодо її бажання або небажання здійснити контакт у той чи інший момент.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2023 року у справі №755/20287/21 на забезпечення первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, встановлення способів участі батька у вихованні дитини - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 04.06.2025 року.

Суддя -