З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2025 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав,
16 грудня 2024 року позивач ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє представник - адвокат Палішева Н.О., звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі- Відповідач, ОСОБА_2 ) в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 листопада 2019 року. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_3 . Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року. Зазначила, що 23 лютого 2023 року позивач зареєструвала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». Зазначила, що позивач та відповідач припинили проживати разом із грудня 2021 року, і з того часу син сторін проживає разом із позивачем, відповідач жодного разу із сином не бачився, матеріальну допомогу відповідач не надає, участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його навичками та уподобаннями, життям, успіхами та труднощами. Зазначила, що відповідач не виявляє батьківського піклування, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина. Також зазначила, що відповідач у період перебування у шлюбі з позивачем став зловживати наркотичними засобами, був засуджений у 2020 році, і після звільнення відповідач сімейне життя між сторонами було припинено. У зв`язку з тим, що батько не виконує покладені на нього батьківські обов`язки позивач вимушена звернутись до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.
Ухвалою судді від 24 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.
25 березня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 17 квітня 2025 року.
Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року розгляд справи по суті відкладено на 19 травня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідача та представників третіх осіб.
19 травня 2025 року в судовому засіданні заслухана вступна промова представника позивача, допитано свідків, оголошено перерву до 05 червня 2025 року.
Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі до 2022 року, у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Пояснила, що за час сімейного життя відповідач вів аморальний образ життя, не приймав та не приймає участі в житті сина. Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не цікавиться його життям, розвитком, та не утримує дитину. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем не поданий, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської районної в місті ради подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Зазначила, що висновок про позбавлення батьківських прав відповідача поданий до суду. Рішення суду просила ухвалити з урахуванням найкращих інтересів малолітньої дитини.
Представник третьої особи виконавчого комітету Металургійної районної в місті ради подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника. Рішення просив ухвалити на розсуд суду, з урахуванням найкращих інтересів дитини.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що позивач є її (свідка) невісткою з 2023 року, з позивачкою ОСОБА_1 знайома з 2022 року. Пояснила, що ОСОБА_3 це син ОСОБА_1 від першого шлюбу. Пояснила, що батька ОСОБА_3 вона (свідок) не знає, ніколи його не бачила, батько ніколи не приходив, не цікавився сином. Пояснила, що дитина доглянута, сином опікується ОСОБА_1 , вона (свідок) допомагає ОСОБА_1 , коли остання працювала ОСОБА_3 іноді проживав із нею. Де перебуває батько дитини їй не відомо.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона працює вихователем дитячого садочку, з 2023 року син позивачки ОСОБА_3 відвідує її групу, дитина доглянута, мати приділяє багато уваги вихованню сина, його розвитку. Пояснила, що батька ОСОБА_3 вона за ці роки жодного разу не бачила, сином він жодним чином не цікавився, сина не відвідував.
Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.
Позивач та відповідач з 29 листопада 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року, що набрало законної сили 22 листопада 2022 року (а.с. 5-6).
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані : мати- ОСОБА_1 , батько- ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 27 лютого 2020 року (а.с.7).
21 лютого 2023 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_14 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 21 лютого 2023 року (а.с.8).
Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 (а.с.11 зворотній бік).
Відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 13 липня 2018 року знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання (а.с. 19).
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за №986028, ОСОБА_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 13 липня 2018 року знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою (а.с.18).
Відповідно до характеристики КЗДО КТ №13 КМР за №17 від 09.12.2024, встановлено що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідує ЗДО з вересня 2023 року. оформленням дитини займалася мати ОСОБА_1 . Протягом всього часу відвідування ОСОБА_3 закладу забирали та приводили його мати та дідусь. Мати цікавиться навчальними успіхами та поведінкою дитини, позитивно сприймає й реагує на рекомендації щодо виховання та навчання сина. ОСОБА_3 приходить у садочок чистий та охайний. Мати ОСОБА_3 є активним учасником батьківської громади. Батько ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ніколи не приходив до ЗДО, не телефонував педагогам (а.с.10).
Відповідач ОСОБА_2 неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 309 КК України, ч.1 ст. 187 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 68-96).
Згідно акту обстеження умов проживання від 27.02.2025, наданого службою у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , для життя, виховання та розвитку дитину створені належні умови (а.с. 55).
Відповідно до наданого до суду висновку виконкому Покровської районної в місті ради, затвердженого рішенням виконкому районної в місті ради 19.03.2025 за №207, зазначено, що під час перевірки встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 не мешкає, установити місце знаходження останнього не надалося можливим. ОСОБА_2 не перебуває на обліку УПСЗН виконкому Покровської районної в місті ради, не отримує державну соціальну допомогу, не перебуває на обліку ГУ ПФУ та не отримує пенсійних виплат. Родина ОСОБА_2 не є отримувачем соціальних послуг. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не був опитаний щодо з`ясування його думки про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини, не складено акт обстеження умов проживання, відсутній відповідач за фактичним місцем проживання, орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради не має достатніх законних підстав і доказів для визначення доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63-65).
Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи
Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд вважає, що надано достатньо доказів, та є обґрунтовано доведеним факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , отже суд вважає такими, що відповідають дійсності та не спростовані стороною відповідача посилання позивача на те, що відповідач не виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини.
За таких встановлених обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо сина є наслідком винної поведінки відповідача, враховуючи насамперед права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дитини - ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 гривень.
Керуючись ст. 164 СК України, ст. 3, 12, 13, 76, 78, 79, 95, 141, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 13 червня 2025 року.
Суддя: О. В. Колочко