Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1378/20 Головуючий у 1-й інст. Хомича В.М.
Категорія 62 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Павицької Т.М.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 283/1378/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський», Товариства з обмеженою відповідальністю «Недашки», ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович, про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації обтяжень,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Хомич В.М. у місті Малин,

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з даним позовом, в якому просила:

- Визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нерухоме майно, а саме:

- нежитлове приміщення 4-хрядного корівника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення телятника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення телятника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення конюшні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлове приміщення напольного складу № НОМЕР_1 (об`єкт № 10), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлове приміщення напольного складу № НОМЕР_2 (об`єкт № 11), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-нежитлове приміщення напольного складу № НОМЕР_3 (об`єкт № 12), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлове приміщення напольного складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення зерноскладу (об`єкт № 4) , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлове приміщення АЗС (об`єкт № 3) , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлове приміщення кормокухні, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення комори (об`єкт № 5), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлове приміщення зерносушки (об`єкт № 6), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлове приміщення вагової (об`єкт № 7), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Недашки» на користь ОСОБА_1 вищевказане майно.

Визнати недійсним Договір іпотеки від 14 липня 2017 року, укладений між ТОВ «Недашки» та ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за № 8277.

Скасувати державну реєстрацію іпотеки перерахованого вище нерухомого майна.

Стягнути на її користь судовий збір із: - ТОВ «Недашки» та ОСОБА_2 в сумі 10 510 грн, - ОСОБА_3 - 840,8 грн.

Позов мотивувався тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно. За її заявою у Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №231/13.

Також із заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця відповідачка ОСОБА_2 , відносно якої був складений «нібито» ОСОБА_5 заповіт від 13.11.2003, зареєстрований у Спадковому реєстрі 06.07.2017.

14 травня 2019 року Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено заочне рішення у справі №752/14468/17, яким визнано недійсним заповіт від 13 листопада 2003 року, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 . Постановою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року вказане судове заочне рішення було змінено в частині посилання на норми матеріального права, а в решті залишено без змін.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 використала своє право на отримання спадщини, вибравши спосіб спадкування, а тому позивач вважає, що вона є єдиним спадкоємцем на майно після смерті свого чоловіка.

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 01 липня 2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що право власності за життя за спадкодавцем зареєстроване не було. Тому звернулася до суду з даним позовом.

Також вона зазначала, що у 2005 році ОСОБА_6 , шляхом підроблення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на території сіл Вишнянка та Недашки Малинського (нині Коростенського) району Житомирської області, набув права власності на об`єкти нерухомого майна, яке належало при житті ОСОБА_5 .

Зокрема, на нежитлове приміщення напольного складу №1 (об`єкт №10) по АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення кормокухні по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення вагової (об`єкт №7) по АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення напольного складу №2 (об`єкт АДРЕСА_4 ; нежитлове приміщення напольного складу №3 (об`єкт АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення зерноскладу (об`єкт №4) по АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення АЗС (об`єкт №3) по вулиціКоцюбинського,13 в селі Недашки; нежитлове приміщення телятника по АДРЕСА_6 ; нежитлове приміщення конюшні по АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення телятника по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення напольного складу по АДРЕСА_7 ; нежитлове приміщення 4-х рядного корівника по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення комори (об`єкт АДРЕСА_8 ; нежитлове приміщення зерносушки по АДРЕСА_3 .

Зазначене спірне нерухоме майно по факту належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №274360 від 29 липня 2005 року (частка його майна визначена у розмірі 122 613,00 грн, яка виділена у натурі згідно з протокольним рішенням СВК «Недашківський») та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЖИ-6 №274446 від 29 липня 2005 року (його частка визначена у розмірі 347 034,00 грн, яке виділено в натурі протокольним рішенням СВК «Недашківський»).

Вказує на те, що ОСОБА_5 у 2005 році підписав протокол про отримання нерухомого майна з СВК «Недашківський», проте він не здійснив державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості у зв`язку з відсутністю у нього відповідних коштів.

ОСОБА_6 скористався даною обставиною та здійснив підробку чотирнадцяти свідоцтв про право власності на нерухоме майно, внаслідок чого став його власником. У подальшому останній, будучи засновником ТОВ «Недашки», здійснив передачу вказаного нерухомого майна до статутного капіталу юридичної особи на підставі Акту приймання-передачі майна від 28.09.2016.

З метою приховування незаконного набуття права власності та подальшого його відчуження 03 лютого 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладеного договір позики.

За умовами цього правочину ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 у позику грошові кошти у сумі 4 120 000 грн. (еквівалент у доларах США 160 000 дол.) з кінцевим терміном поверненням 20 липня 2017 року.

14 липня 2017 року (за шість днів до закінчення дії договору позики) між ТОВ «Недашки» (директор - ОСОБА_4 ) та ОСОБА_7 було укладено договір Іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Сєтак В.Я. за №8277, у відповідності до якого було передано в іпотеку частина нерухомого майна, яка належала ОСОБА_5 .

Зокрема, приміщення автомобільного гаражу, АДРЕСА_3 ; - приміщення АЗС, АДРЕСА_3 ; - приміщення столової, АДРЕСА_3 ; - приміщення корівника 4-х рядного, АДРЕСА_3 ; - приміщення телятника, АДРЕСА_3 ; - приміщення вагової, АДРЕСА_9 ; - приміщення зерноскладу, АДРЕСА_9 ; - приміщення комори, АДРЕСА_9 ; - приміщення кузні, АДРЕСА_10 ; - приміщення телятника, АДРЕСА_1 ; - приміщення телятника, АДРЕСА_1 ; - приміщення 4-х рядного корівника АДРЕСА_1 .

Укладений договір позики між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є удаваним правочином. Тобто, цей правочин носив формальний характер, а ОСОБА_4 в дійсності і «не мав і не повинен був мати наміру повертати 4 мільйони гривень» та його основою ціллю укладення був «продаж» у примусовому порядку об`єктів нерухомого майна, так як укласти реальний договір купівлі-продажу ні ОСОБА_4 , ні ТОВ «Недашки» не мали можливості, у зв`язку із відсутністю кадастрових номерів на земельні ділянки, на яких знаходяться об`єкти нерухомого майна.

21липня 2017 року на адресу ТОВ «Недашки» від ОСОБА_3 надійшла «Письмова вимога про усунення порушень», в якій іпотекодержатель попереджає ТОВ «Недашки» про звернення стягнення на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці шляхом реєстрації за собою права власності на підставі договору іпотеки.

Зважаючи, що ОСОБА_4 набув первинне право власності незаконно, яке на даний час скасовано судом, то вона ставить вимогу про скасування договору іпотеки, так як відповідачі передавали майно в іпотеку з метою його продажу/передання в рахунок погашення боргу в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку», а також заявляє вимогу про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на (одну другу) частину нерухомого майна. Зокрема, на: - приміщення 4-хрядного корівника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- приміщення телятника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- приміщення телятника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- приміщення конюшні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- приміщення напольного складу № 1 (об`єкт № 10), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- приміщення напольного складу № 2 (об`єкт № 11), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- приміщення напольного складу № 3 (об`єкт № 12), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- приміщення напольного складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- приміщення зерноскладу (об`єкт № 4) , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- приміщення АЗС (об`єкт № 3) , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- приміщення кормокухні, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-приміщення комори (об`єкт № 5), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- приміщення зерносушки (об`єкт № 6), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Також визнано недійсним Договір іпотеки від 14 липня 2017 року, укладений між ТОВ «Недашки» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., номер в реєстрі № 8277, в частині передачі в іпотеку наступного нерухомого майна зі скасуванням державної реєстрації іпотеки та реєстрації обтяжень:

- приміщення 4-х рядного корівника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку: 21402546 від 14.07.2017, номер запису про обтяження: 21402373 від 14.07.2017;

- приміщення телятника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку: 21400716 від 14.07.2017, номер запису про обтяження: 21400459 від 14.07.2017;

- приміщення телятника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку: 21400127 від 14.07.2017, номер запису про обтяження: 21399659 від 14.07.2017;

- приміщення АЗС (об`єкт № 3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про іпотеку: 21395207 від 14.07.2017, номер запису про обтяження: 21393606 від 14.07.2017;

- приміщення комори (об`єкт № 5), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 номер запису про іпотеку: 21397660 від 14.07.2017, номер запису про обтяження: 21397329 від 14.07.2017;

- приміщення зерноскладу (об`єкт № 4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про іпотеку: 21397591 від 14.07.2017, номер запису про обтяження: 21397273 від 14.07.2017.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вимога позивача про визнання права власності на спірне майно є безпідставною, адже відсутні докази виділення ОСОБА_5 такого майна в натурі, в рахунок погашення його майнового сертифікату.

Спірне майно ніколи йому не виділялося та відношення до нього не має. Позивачем не надано рішення загальних зборів про виділення майна в натурі, актів приймання-передавання майна, а надані свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) відміток про виділення майна в натурі не містять, тому позивач має право успадкувати саме такий майновий сертифікат, а не уявне право власності на майно. Більше того, з невідомих причин на ім?я ОСОБА_5 видано 2 сертифіката, хоча за законом мав би бути виданий один на загальну суму. Із змісту протоколу №2 від 12 серпня 2005 року також неможливо встановити виділення ОСОБА_5 майна в рахунок погашення його майнового сертифікату.

Вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки спадщина була відкрита 19 серпня 2012 року, а 13 лютого2013 року ОСОБА_1 звернулась до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Із цього часу ОСОБА_1 не вчиняла будь-яких дій щодо оформлення права власності на спірне майно, не подавала будь-яких позовів і не зверталась до правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_1 повинна була довідатися про порушення своїх майнових прав як спадкоємця щонайпізніше - 19 лютого 2013 року, тобто після закінчення строку для подання заяв про прийняття спадщини, коли вона могла звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Щодо визнання договору іпотеки недійсним звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві не зазначала підстав позову. Суд з порушенням принципу змагальності та диспозитивності вказав, що оскільки предметом договору іпотеки було майно, що є спадковим, то такий договір є недійсним. На момент укладення спірного договору іпотеки власником предмету даного Договору було ТОВ «Недашки», про що містилися відповідні відомості у Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_3 вважає, що вона діяла обачно та добросовісно, покладалася на відомості реєстру, чинних правовстановлюючих документів ТОВ «Недашки», а також правову експертизу нотаріусу, яку посвідчував договір.

Визнання договору іпотеки недійсним за таких обставин не відповідає загальним засадам цивільного судочинства, порушує основні принципи права.

Також апелянт зазначила, що попередній (орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує ще понести у звязку із розглядом справи становить суму судового збору і суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

У поданому відзиві представник позивача апеляційну скаргу не визнав, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначив, що за життя ОСОБА_5 був власником двох майнових сертифікатів серії ЖИ-6 №274360 (сума 122 613 грн) та ЖИ-6 №274446 (сума 347 034 грн). Останньому було видано нерухоме майно в натурі, що підтверджується протоколом №2 від 12.08.2005. Даний протокол є дійсним та ніким не скасований.

Позивач про незаконне вибуття нерухомого майна дізналася лише у липні місяці 2017 року, внаслідок чого звернулась до Малинського відділення поліції та Малинського районного суду. На стадії судового розгляду цивільної справи в суді першої інстанції відповідач не подавала вказану заяву про застосування строків позовної давності.

Оспорюваним договором іпотеки був створений штучний спір (доказом цього укладення за шість днів до закінчення основного зобов`язання та надіслання на адресу ТОВ «Недашки» вимоги про усунення порушень). Насправді, сторони укладеного договору (позики та іпотеки) діяли спільно, перебували у змові, так як головною підставою для укладення договору іпотеки був (законний) перехід права власності з ТОВ «Недашки» до ОСОБА_3 , так як земельні ділянки під будівлями перебували у власності СВК «Недашківський».

ОСОБА_3 за договором позики передала досить значну суму коштів без будь-яких гарантій, не отримала згоду дружини ОСОБА_4 на укладення цього правочину, не вчинила жодних дій, щодо повернення коштів (відсутність судових спорів, виконавчих проваджень, в яких вона є стягувачем, а ТОВ «Недашки» чи ОСОБА_4 боржниками). Тому вважає, добросовісність ОСОБА_3 спростованою.

Крім того, представником зазначено, що на даний час у Коростенському міськрайонному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року в частині задоволених позовних вимог без змін.

Постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Житомирського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні представник ТОВ «Недашки» підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3 , просив її задовольнити і надав пояснення, які відповідають доводам поданої скарги.

Представник позивача скаргу не визнав, просив відмовити у її задоволенні, підтримав поданий ним відзив і надав пояснення, які відповідають змісту відзиву на апеляційну скаргу.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване майно було виділене ОСОБА_5 у натурі в рахунок погашення майнового сертифікату, тому останній набув право власності на вказане майно, на яке після його смерті відкрилася спадщина.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , як донька спадкодавця ОСОБА_5 є спадкоємцем за законом першої черги, тому позивач має право лише на частину у праві власності на спадкове майно. Оскільки, судом визнано за позивачем право власності на частину спадкового майна, витребування частки позивача у праві власності на спадкове майно від ТОВ «Недашки» не передбачено законом та не буде ефективним способом захисту порушеного права позивача у цій справі та з даним колом учасників справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що договір іпотеки підлягає визнанню недійсним в частині передання в іпотеку спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини ОСОБА_5 , із підстав порушення положень статті 5 Закону України «Про іпотеку», оскільки вказане майно не належало іпотекодавцю в момент укладення договору, а рішення про державну реєстрацію іпотеки та обтяжень на об`єкти нерухомості, що увійшли до складу спадщини, підлягає скасуванню. У задоволенні решти позовних вимог місцевим судом відмовлено.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, мотивуючи таким.

Встановлено, Колективне сільськогосподарське підприємство імені Гагаріна (надалі КСП ім. Гагаріна) було власником земельної ділянки, розміром 2538,0 га, розташованої на території Недашківської сільської ради Малинського району Житомирської області, цільове призначення: для сільськогосподарського використання на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ЖТ №000112 (том 1 а.с. 22-23).

Відповідно до протоколу загальних зборів КСП ім. Гагаріна №1 від 07 березня 2000 року було прийнято рішення про утворення Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський» (надалі СВК «Недашківський»), як правонаступника КСП ім. Гагаріна (том 1 а.с.12-13, 21).

12 серпня 2005 року відбулися засідання зборів та майнової комісії, на порядку денному якої стояло питання розподілу майна згідно з викупленими майновими сертифікатами (том 1 а.с.28-30).

На підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ЖИ-6 №274360, виданого головою Недашківської сільської ради 29 липня 2005 року, та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ЖИ-6 №274446 від 29 липня 2005 року ОСОБА_5 мав право на пайовий фонд майна КСП ім. Гагаріна у розмірі 122 613,00 грн та 347034,00 грн (том 1 а.с.26, 27).

На підставі заяви ОСОБА_5 , рішенням виконкому Недашківської сільської ради Малинського району Житомирської області від 26 лютого 2009 року «Про оформлення права власності на приміщення, які розташовані в селі Недашки» було надано дозвіл оформити право власності на приміщення, які належать ОСОБА_5 в селі Недашки.

Зокрема, на : житловий будинок по АДРЕСА_11 ; контору по АДРЕСА_12 ; контору АДРЕСА_13 ; ремонтний комплекс по АДРЕСА_14 ; корівник; телятник; телятник комплекс АДРЕСА_15 ; свинарник; кормокухню; телятник; корівник; котельню; телятник комплекс АДРЕСА_16 ; діжурку; кормокухню; майстерню по ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_17 ; котельню по АДРЕСА_10 . Також сільською радою прийнято рішення видати ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на приміщення, а Малинському районному державному комунальному підприємству по технічній інвентаризації провести державну реєстрацію права власності вказаного об`єкту нерухомого майна (том 1 а.с.178).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 224631669 від 18 вересня 2020 року ОСОБА_5 на праві власності належали наступні об`єкти нерухомого майна (том 1 а.с.150-158):

1. реєстраційний номер 27440431: нежитлова будівля, контора по АДРЕСА_12 . Дата державної реєстрації: 18 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_4 від 02 червня 2009 року, видане виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6286;

2. реєстраційний номер 27440506: нежитлова будівля, контора СХТ по АДРЕСА_13 . Дата державної реєстрації: 18 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_5 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6285;

3. реєстраційний номер 27440551: нежитлова будівля, майстерня по АДРЕСА_17 . Дата державної реєстрації: 18 червня 2009 року;

4. реєстраційний номер 27443893: нежиле приміщення, діжурка-комплекс АДРЕСА_16 . Дата державної реєстрації: 18 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_6 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6292;

5. реєстраційний номер 27444056: нежиле приміщення, кормокухня-комплекс АДРЕСА_16 . Дата державної реєстрації: 18 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_7 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6293;

6. реєстраційний номер 27444137: нежиле приміщення, телятник-комплекс № 2 по АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації: 18 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_8 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6294;

7. реєстраційний номер 27440149: нежиле приміщення, котельня-комплекс № 1 по АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації: 19 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_9 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6300;

8. реєстраційний номер 27442563: нежиле приміщення, кормокухня-комплекс АДРЕСА_15 . Дата державної реєстрації: 19 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_10 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6287;

9. реєстраційний номер 27442946: нежиле приміщення, телятник-комплекс № 1 по АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації: 19 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_11 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6288;

10. реєстраційний номер 27443138: нежиле приміщення, свинарник-комплекс № 1 по АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації: 19 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_12 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6289;

11. реєстраційний номер 27443249: нежиле приміщення, корівник-комплекс № 1 по АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації: 19 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_13 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6290;

12. реєстраційний номер 27443797: нежиле приміщення, телятник-комплекс №1 по АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації: 19 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_14 від 02 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6291;

13.реєстраційний номер 27445933: нежиле приміщення, телятник-комплекс №1 по АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації: 19 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_15 від 03 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6298;

14. реєстраційний номер 27445999: нежиле приміщення, корівник-комплекс №1 по АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації: 19 червня 2009 року, підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності НОМЕР_16 від 03 червня 2009 року, виданий виконавчим комітетом Недашківської сільської ради № 6299;

15. ремонтний комплекс;

16. котельня.

Судом встановлено, що 17 серпня 2012 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_17 , виданого виконавчим комітетом Українківської сільської ради Малинського району Житомирської області. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини: « ОСОБА_9 » (том 1 а.с.32).

Згідно копії свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_18 , актовий запис №15066, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с.34).

19 лютого 2013 року на підставі заяви ОСОБА_1 Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою було заведно спадкову справу № 231/2015 після смерті ОСОБА_5 (том 2 а.с.6-122).

12 березня 2013 року до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька подала донька спадкодавця ОСОБА_2 , та просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Також встановлено, що головою Недашківської сільської ради Малинського району Житомирської області 13 листопада 2003 року був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , проте зареєстрований згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі індексний номер 46870861 - 23 лютого 2017 року.

Згідно копії рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у цивільній справі № 752/14468/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним заповіт, який 13 листопада 2003 року посвідчено та зареєстровано за № 213 головою Недашківської сільської ради Малинського району Житомирської області, від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 (том 1 а.с.42-44).

Постановою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Вказане вище заочне рішення змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на статті 203, 1233, 1234, 1247 ЦК України 2004 року та на положення Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органу місцевого самоврядування № 3306/5, затвердженого 11 листопада 2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року; визнано, що позов вирішений на підставі статей 48, 541 ЦК УРСР 1963 року (том1, а.с.45-48).

Як убачається із копії рішенням Малинського районного суду Житомирської області у справі № 283/1539/17 від 24 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме:

№ 2563, яке видане 21 жовтня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення АЗС (об`єкт № 3) в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2564, яке видане 30 серпня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення зерноскладу (об`єкт № 4) в АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2565, яке видане 18 серпня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення комори (об`єкт № 5) в АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2566, яке видане 01 жовтня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення зерносушки (об`єкт № 6) в АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2567, яке видане 22 серпня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення вагової (об`єкт № 7) в АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2570, яке видане 16 жовтня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на нежитлове приміщення напольного складу №1 (об`єкт № 10) в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2571, яке видане 16 жовтня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення напольного складу № 2 (об`єкт № 11) в АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2572, яке видане 16 жовтня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення напольного складу № 3 (об`єкт № 12) в АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2589, яке видане 22 березня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення кормокухні в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2661, яке видане 10 травня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення напольного складу в АДРЕСА_1 а реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2662, яке видане 01 квітня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення телятника в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2663, яке видане 02 травня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення телятника в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2665, яке видане 02 червня 2005 року Недашківською сільською радою Малинського району на приміщення 4-х рядного корівника, в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234.

Судом скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на зазначені об`єкти нерухомості (том 1 а.с.74-80).

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 19 вересня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Недашки» залишено без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області без змін (том 1 а.с.81-84).

Відповідно до копії рішенням Малинського районного суду Житомирської області у справі № 283/1466/17 від 23 жовтня 2018 року позовні вимоги сільськогосподарського виробничого кооперативу «Недашківський» задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано свідоцтва про право власності на нерухоме майно:

№ 2680, яке видане 22 серпня 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на нежитлове приміщення кузні в АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2564, яке видане 17 червня 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на приміщення водонапірної башні в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2569, яке видане 25 листопада 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на скважину (об`єкт № 9) в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2583, яке видано 25 лютого 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на скважину в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2561, яке видано 15 вересня 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на приміщення телятника в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2575, яке видано 01 вересня 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на приміщення корівника 4-х рядного (об`єкт № 15) в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2562, яке видано 17 серпня 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на нежиле приміщення столової (об`єкт № 2) в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2568, яке видано 11 листопада 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на приміщення гаражу автомобільного (об`єкт № 8) в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2574, яке видано 30 листопада 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на нежиле приміщення погрібу (об`єкт № 14) в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234;

№ 2678, яке видано 20 березня 2005 року виконавчим комітетом Недашківської сільської ради Малинського району на приміщення АЗС в АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 234.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на зазначені об`єкти нерухомості на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) в Державному реєстрі прав (том 1 а.с.125-129).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 березня 2019 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області без змін (том 1, а.с.130-140).

Встановлено, що 01 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на наступні об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення 4-х рядного корівника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення телятника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення телятника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення конюшні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення напольного складу № 1 (об`єкт № 10), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення напольного складу № 2 (об`єкт № 11), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення напольного складу № 3 (об`єкт № 12), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення напольного складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення зерноскладу (об`єкт № 4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення АЗС (об`єкт № 3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення кормокухні, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення комори (об`єкт № 5), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;нежитлове приміщення зерносушки (об`єкт № 6), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;нежитлове приміщення вагової (об`єкт № 7), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 01 липня 2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на спадкове майно померлого.

Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_19 ОСОБА_10 змінив своє прізвище на « ОСОБА_11 » (том 1 а.с.64).

Із матеріалів справи убачається, що Недашківською сільською радою Малинського району Житомирської області на ім`я ОСОБА_10 були видані Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Зокрема, Свідоцтво № 2570 від 16 жовтня 2005 року (об`єкт: приміщення напольного складу АДРЕСА_18 ); Свідоцтво № 2589 від 22 березня 2005 року (об`єкт: приміщення кормокухні по АДРЕСА_1 ); Свідоцтво № 2567 від 22 серпня 2005 року (об`єкт: приміщення вагової по АДРЕСА_3 ); Свідоцтво № 2571 від 16 жовтня 2005 року (об`єкт: приміщення напільного складу АДРЕСА_19 ); Свідоцтво № 2572 від 16 жовтня 2005 року (об`єкт: приміщення напольного складу АДРЕСА_20 ); Свідоцтво № 2564 від 30 серпня 2005 року (об`єкт: приміщення зерноскладу по АДРЕСА_3 ); Свідоцтво № 2563 від 21 жовтня 2005 року (об`єкт: приміщення АЗС по АДРЕСА_3 ); Свідоцтво № 2662 від 01 квітня 2005 року (об`єкт: приміщення телятника по АДРЕСА_21 ); Свідоцтво № 2663 від 02 травня 2005 року (об`єкт: приміщення телятника по АДРЕСА_21 ); Свідоцтво № 2661 від 10 травня 2005 року (об`єкт: приміщення напольногоскладу по АДРЕСА_22 ); Свідоцтво № 2665 від 02 червня 2005 року (об`єкт: приміщення 4-х рядного корівника по АДРЕСА_1 ); Свідоцтво № 2565 від 18 серпня 2005 року (об`єкт: приміщення комори по АДРЕСА_3 ); Свідоцтво № 2566 від 01 жовтня 2005 року (об`єкт: приміщення зерно сушки по АДРЕСА_3 ); Свідоцтво № 2588 від 21 серпня 2005 року (об`єкт: приміщення конюшні по АДРЕСА_2 ); (том 1 а.с.49-56, 58-63).

Згідно копії Протоколу установчих зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Недашки» (надалі ТОВ «Недашки») від 28 вересня 2016 року засновано юридичну особу ТОВ «Недашки», а також наділено Товариство статутним капіталом, визначено порядок його формування, обрано ОСОБА_4 головою зборів (том 1, а.с.88-91).

Відповідно до Акту приймання-передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «Недашки» від 28 вересня 2016, в якості майнового внеску ОСОБА_4 до статутного капіталу ТОВ «Недашки» на підставі Протоколу установчих зборів засновників (учасників) Товариства від 28 вересня 2016 року, він передав, а засновник ТОВ «Недашки» ОСОБА_12 прийняв наступні об`єкти нерухомого майна:

-автомобільний гараж по АДРЕСА_3 ; АЗС по АДРЕСА_3 ; вагову по АДРЕСА_3 ; зерносклад по АДРЕСА_3 ; зерносушку по АДРЕСА_3 ; зерносклад по АДРЕСА_3 ; комору по АДРЕСА_3 ; конюшню по АДРЕСА_23 ; корівник 4-х рядний по АДРЕСА_3 ; кормокухню по АДРЕСА_1 ; напольний склад АДРЕСА_24 ; напольний склад АДРЕСА_19 ; напольний склад АДРЕСА_20 ; напольний склад по АДРЕСА_22 ; погріб по АДРЕСА_3 ; скважину по АДРЕСА_21 ; скважину по АДРЕСА_3 ; столову по АДРЕСА_3 ; телятник по АДРЕСА_21 ; телятник по АДРЕСА_21 ; телятник по АДРЕСА_3 ; водонапірну башню по АДРЕСА_22 (том 1 а.с.85-87).

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 91347978 від 06 липня 2017 року, за ТОВ «Недашки» було зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, в тому числі, визначені Актом приймання-передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу ТОВ «Недашки» від 28 вересня 2016 року (том 1, а.с.95-102).

Установлено, що зазначені вище Свідоцтва про право власності № НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , 2565, 2566, НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_21 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 та НОМЕР_39 , видані на ім`я ОСОБА_4 , у судовому порядку були визнані незаконними та скасовані.

До матеріалів справи долучено копію Договору позики від 03 лютого 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за умовами якого, ОСОБА_4 отримав грошові кошти у розмірі 4 128 000,00 грн з кінцевим терміном повернення - 20 липня 2017 року. Вказаний правочин нотаріально не посвідчений. (том 2 а.с.196).

Згідно копії Договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 14 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 8277, ТОВ «Недашки» (іпотекодавець), в особі представника Рури О.О. було передано в іпотеку ОСОБА_3 (іпотекодержатель) нерухоме майно.

Зокрема, приміщення автомобільного гаражу, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; приміщення АЗС, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; приміщення столової, розташоване в АДРЕСА_3 ; приміщення корівника 4-х рядного, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; приміщення телятника, що розташоване в АДРЕСА_3 ; приміщення вагової, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; приміщення зерноскладу, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; приміщення комори, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; приміщення кузні, що знаходиться в АДРЕСА_10 ; приміщення телятника, що знаходиться в АДРЕСА_6 ; приміщення телятника, що знаходиться в АДРЕСА_6 ; приміщення 4-х рядного корівника, що знаходиться в АДРЕСА_1 . У випадку невиконання у встановлені строки умов договору позики, іпотекодержатель має право звернути стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно (том 2, а.с.193-195).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_3 від 21 липня 2019 року, остання звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. із письмовою вимогою про усунення порушень для передання ТОВ «Недашки», згідно з якою вимагала повернення суми боргу у розмірі 4 160 000,00 грн. протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги. Вказана заява містить застереження, що у випадку неповернення боргу у визначений строк, іпотекодержатель здійснить звернення стягнення на нерухоме майно (том 1 а.с.103).

Згідно положень частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини 5 статті 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на незаконне заволодіння майном фізичної особи. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно положень статей 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правовідносини, які пов`язані із виділенням в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовані Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року №62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62.

За приписами статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (надалі Закону) майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

До пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі (стаття 9 Закону).

Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року, № 62 (пункт 9, далі Порядок) передбачено, що виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством - правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Реалізацію прав власності громадян на майнові паї здійснює комісія, яка визначає користувачів пайового фонду майна реорганізованого підприємства, до яких перейшли зобов`язання з виділення майнових паїв співвласника; готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення у натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність, та для виділення не витребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.

Збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі співвласникам.

Після затвердження зборами співвласників переліків майна для виділення співвласникам комісія: визначає місцезнаходження майна і юридичну особу - користувача майна, яке виділено кожному співвласнику і до якого перейшли зобов`язання з виділення майнових паїв у натурі співвласникам; передає не пізніше 10 днів з дня затвердження зборами співвласників підприємствам-правонаступникам (користувачам майна) уточнені списки співвласників та переліки майна, призначеного для виділення кожному співвласнику, а копії цих документів - сільській раді.

Із матеріалів справи убачається, що відповідно до протоколу загальних зборів КСП ім. Гагаріна №1 від 07 березня 2000 року було прийнято рішення про утворення СВК «Недашківський», як правонаступника КСП ім. Гагаріна.

29 липня 2005 року ОСОБА_5 видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) ім. Гагаріна в селі Недашки та Вишнянка Малинського району, згідно з якими сукупна вартість його частки становила 469647 грн, або 56,47% загальної вартості пайового фонду підприємства.

На засіданні зборів та майнової комісії №2, яке відбулося 12 серпня 2005 року і були присутні 14 членів майнової комісії та 22 співвласника майна КСП ім. Гагаріна, вирішено питання розподілу майна згідно викуплених майнових сертифікатів, зокрема ОСОБА_5 передано (виділено) 39,5% об`єктів нерухомого майна: 4-х рядний корівник №3, два телятника № 3, три телятника № 1, напольні склади 4 шт., будинок контори, будинок ГСМ, комору, дві майстерні СХТ, зерносховище, зерносушку КЗС, корівник, будинок котельні СХТ, піднавіс для сіна № НОМЕР_3 .

Також встановлено, що рішенням виконкому Недашківської сільської ради Малинського району Житомирської області від 26 лютого 2009 «Про оформлення права власності на приміщення, які розташовані в селі Недашки» на підставі заяви ОСОБА_5 , надано дозвіл оформити право власності на приміщення, які належать ОСОБА_5 в селі Недашки, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_11 ; контору по АДРЕСА_12 ; контору СХТ по АДРЕСА_13 ; ремонтний комплекс по АДРЕСА_14 ; корівник; телятник; телятник комплекс АДРЕСА_15 ; свинарник; кормокухню; телятник; корівник; котельню; телятник комплекс № 2 по АДРЕСА_3 ; діжурку; кормокухню; майстерню по АДРЕСА_17 ; котельню по АДРЕСА_10 . Також сільською радою прийнято рішення видати ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на приміщення, а Малинському районному державному комунальному підприємству по технічній інвентаризації провести державну реєстрацію права власності вказаного об`єкту нерухомого майна.

Представник СВК «Недашківський у заяві від 16 грудня 2020 року підтвердила, що на підставі протоколу від 12 серпня 2005 року було передано ОСОБА_5 майно в натурі згідно з майновими сертифікатами, в тому числі те, яке є предметом спору у даній справі.

Із вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_13 набув за життя право власності на спірні об`єкти нерухомого майна та після його смерті на вказане майно відкрилась спадщина.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (статті 1217, 1258 ЦК України).

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Оскільки рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у цивільній справі № 752/14468/17, яке змінено Постановою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року лише в мотивувальній частині, визнано недійсним заповіт, який 13 листопада 2003 року посвідчено та зареєстровано за № 213 головою Недашківської сільської ради Малинського району Житомирської області, від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_2 , то дочка ОСОБА_14 ОСОБА_2 набула право на спадкування за законом як спадкоємиця першої черги.

Згідно з матеріалами спадкової справи №231/2015, ОСОБА_2 заявила про своє бажання успадкувати майно після смерті батька та вчинила прямі дії, спрямовані на реалізацію своїх спадкових прав, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви.

Відповідач ОСОБА_2 , як донька спадкодавця ОСОБА_5 , є спадкоємцем за законом першої черги після померлого ОСОБА_5 на рівні із позивачем. Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 лише на частини належного йому за життя нерухомого майна.

Відповідно до статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Так, статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює наслідків, крім пов`язаних з його недійсністю (частина перша статті 216 Цивільного кодексу України).

За статтею 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

У розумінні наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, але на час розгляду справи судом має право власності чи інше речове право на предмет правочину та/або претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи також може полягати в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала (перебували) у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Рішенням суду у справі №283/1539/17 від 24 квітня 2018 року, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 19 вересня 2018 року, встановлено неправомірность набуття ОСОБА_6 права власності на майно КСП ім. Гагаріна та його правонаступника СВК «Недашківський», визнано незаконними та скасовано свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_4 .

Оскільки вказане майно не належало іпотекодавцю в момент укладення договору, тому за таких умов він не мав повноважень укладати спірний договір іпотеки. Оспорюваним договором іпотеки, порушено права позивача на спірне майно, набуте нею у власність у встановленому законом порядку.

Отже, зазначений правочин (договір іпотеки) не відповідає нормам законодавства, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання договору іпотеки недійсним.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Вимога про скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та про державну реєстрацію обтяжень на об`єкти нерухомого майна, внесених на підставі договору іпотеки, у спірних правовідносинах є похідною вимогою від вимоги про витребування майна та визнання недійсним оспорюваного правочину (договору іпотеки) і забезпечує позивачу ефективне поновлення порушених прав.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що право позивача не буде повністю захищене без скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки та обтяжень на об`єкти нерухомості, що увійшли до складу спадщини.

Доводи апеляційної скарги про пропущення позивачем строку позовної давності є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

01 липня 2020 року Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про спадщину за законом на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_5 .

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, в прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, наявність відмови у видачі права на спадщину надала позивачу право звернутися до суду за захистом своїх прав, що і було зроблено позивачем у межах строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного задоволення вимог про визнання договору іпотеки недійсним через зазначення позивачем підстав позову колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки у постанові від 04 грудня 2019 року у справі 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_3 також посилається, що іпотекодавцем за спірним договором іпотеки було ТОВ «Недашки», а не ОСОБА_4 , право власності якого спростовано судами.

Дані доводи не заслуговують на увагу з огляду на те, що факт відсутності в іпотекодавця права передавати в іпотеку спадкове майно є встановленим, як і факт порушення інтересу законного власника внаслідок такого правочину. Наявність у спірного майна іншого, відмінного від іпотекодавця, законного власника є ключовою обставиною, яку доводи скарги не спростовують.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суди мають враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Судом встановлено, що свідоцтва про право власності, видані на ім`я ОСОБА_4 , визнані незаконними та скасовані. Первинна підстава укладення спірного правочину суперечила законодавству і правилам укладення цивільно-правових договорів.

Аргументи заявника щодо невчинення позивачем дій з приводу оформлення спадкового майна є некоректними, враховуючи наступне .

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Системний аналіз законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 916/2791/13).

Отже, спадкоємець реалізував своє законне право у зручний для нього спосіб, а рішення судів у цій частині є такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Враховуючи встановлені обставини справи, підстави і спосіб набуття відповідачкою права власності на спірне майно, ОСОБА_3 не може вважатися добросовісним набувачем у розумінні положень статті 388 ЦК України, а відтак висновок суду першої інстанції узгоджуються із встановленими обставинами справи, є законним та не спростований відповідачем.

З огляду на викладене колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про добросовісність відповідача, як набувача спірного майна.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази виділення ОСОБА_5 при житті нежитлового приміщення конюшні та нежитлового приміщення АЗС (об`єкт № 3). Крім того, у Договорі іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 14 липня 2017 року серед переліку нерухомого майна також зазначено приміщення автомобільного гаражу, столової, двох корівників 4-х рядних, телятника, вагової, зерноскладу, комори, кузні, двох телятників. Проте, підтвердження належності вказаних об`єктів нерухомого майна до спадкового майна після смерті ОСОБА_5 матеріали справи не містять.

Також додаткові письмові пояснення та клопотання представника позивача від 11.12.2024, 07.01.2025 та 08.07.2025 із відповідними додатками ( том 5 а.с. 51-67, 71-74) не підтверджують вказаних обставин ( том 5 а.с. 51-67, 71-74).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги підлягають до часткового задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із частиною 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, із позивача підлягають стягненню на користь відповідача судові витрати у сумі 4000 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року у частині визнання за ОСОБА_1 права власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 змінити.

Виключити із переліку нерухомого майна, на яке визнано право власності ОСОБА_1 , наступні приміщення:

- конюшня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- АЗС (обєкт № 3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року у частині визнання недійсним Договору іпотеки від 14 липня 2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Недашки» та ОСОБА_3 , та скасування державної реєстрації обтяжень відносно цього майна, в частині передачі в іпотеку нерухомого майна змінити.

Виключити із переліку нерухомого майна, яке було передано в іпотеку, та скасування відносно нього державної реєстрації, наступні приміщення:

- АЗС (обєкт № 3); - автомобільний гараж; - столова; - 2 корівники чотирьох рядні, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- телятник; - вагова, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зерносклад; - комора, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- кузня, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 ;

- 2 телятника, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_25 .

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4 000 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 29 травня 2025 року.