У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2025 Справа №2-9544/10 Провадження №4-с/607/13/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазан В.В.

за участі секретаря Клекотюк А.А.

представника скаржника Нужди Ф.Т.

представника Західного

міжрегіонального управління

Міністерства юстиції Наконечної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Нужда Ф.Т. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" 06.01.2025 звернувся зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій просить: - зобов`язати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження №37888333, у якій зазначити про зняття арешту із майна ОСОБА_1 ; - відомості про ОСОБА_1 виключити із Єдиного реєстру боржників; вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяжень такого майна: номер запису обтяження 18920691; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №3788333 від 08.02.2017, видавник і обтяжувач відділ примусового виконання рішень управління ДВС головного територіального управління юстиції у Тернопільській області; - зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений 08.02.2017 постановою головного державного виконавця управління ДВС головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в даний час відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лесьною Н.В..

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник вказує на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 6 вересня 2010 року задоволено частково позов ПАТ «Київська Русь»: стягнуто на його користь з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №26-0811 від 08.05.2008 року в сумі 750 772, 61 грн. шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки та їх продажу з прилюдних торгів. На виконання зазначеного рішення 19 листопада 2011 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчі листи, які отримано представником стягувача - банку «Київська Русь». На підставі даних листів відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (в даний час - відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) відкрито виконавче провадження №37888333 (щодо звернення стягнення на заставлене майно) та застосовано арешт майна ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника від 08.02.2017 року серія та номер: 37888333 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ), Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна обтяження (арешт нерухомого майна), номер запису 18920691. Згідно з протоколом №208787 від 19 листопада 2016 року реалізовано майно

ОСОБА_1 , що перебувало в іпотеці: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1

загальною площею 43,2 кв.м., у тому числі, житловою площею 34,3 кв.м. та земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок, площею 0,15 гектарів. Постановою начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області скасовано винесений у виконавчому провадженні №3788833 процесуальний документ постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 26.09.2019. Право вланості на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 і перед передачею в іпотеку АТ «Київська Русь» вже перебувала в іпотеці згідно із договором укладеним із ВАТ КБ «Надра» набуло ТзОВ «ФК Дніпрофінансгруп». Після реалізації жтитлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , іншого майна у ОСОБА_1 не має. Іпотечні зобов`язання ОСОБА_1 за іпотечними договорами припинені, що свідчить про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом. Згідно із ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 2804.2020 у справі №2-9544/10 замінено стягувача із ПАТ «Київська Русь» на правонаступника ТзОВ «ФК Горизонт» з виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06.09.2010 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором №26-08/1 від 08.05.2008 на предмет іпотеки, проте, новий стягувач не подавав поперенутий стягувачу виконавчий лист у зв`язку із його втратою, а у видачу дублікату виконавчого листа ухвалою Тернорпільського міськрайонного суду від 14.07.2020 відмовлено. Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 31.10.2019 закінчене виконавче провадження №3788847 в повному обсязі ОСОБА_1 сплачені на користь стягувача витрати на ІТЗ розгляду справи та 1700 грн. судового збору. Виконавче провадження №37888333 знищено, про що внесено відповідний запис до Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 23.01.2023. Тому скаржник вважає, що виконавче провадження №37888333 підлягає закінченню. Наявність застосованого виконавчою службою арешту не переданого в іпотеку невизначеного обсягу всього іншого майна ОСОБА_1 після виконання нею своїх іпотечних зобов`язань порушує її права та інтереси щодо володіння, користування та розпорядження таким майном, яке не було і не є предметом іпотеки, обмежує її право вланості на це майно, створює перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні ним. Із вказаних підстав просить скаргу задовольнити.

Представником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано заперечення щодо скарги ОСОБА_1 , згідно із якими зазначений відділ просить відмовити у її задоволенні. Серед іншого, представником зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №37888333 з приводу примусового виконання виконавчого листа №2-9544 виданого Тернопільським міськрайонним судом 17.11.2010 року. Згідно із протоколом №208787 сформованим 19.11.2016, реалізовано майно боржника ОСОБА_1 , а саме: предмет іпотеки житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 43,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 т земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :02:001:0931, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 08.02.2017 державним виконавцем відділу винесено постанову про зняття арешту із вказаного майна боржника. В ході виокннання даного виконавчого провадження, державним виконавцем 08.02.2017 винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , окрім вказаного нерухомого майна. Круючись вимогами п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», 25.11.2019 державним виконавцем відділу винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Вважає, що постанова про повернення виконавчого документу на даний час є чинною, а тому арешт державним виконавцем не знімається. Відтак представник вважає, що у державного виконавця відсутні правові підстави для зняття арешту. Також, державний виконавець підтвердив факт знищення виконавчого провадження №37888333, у зв`язку із закінченням терміну його зберігання. Представник зазначеного відділу вважає, що державним виконавцем вчинено усі дії, які передбачені законодавцем, що регулюють виконавче провадження та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому вважає, що вимоги скаржника не підлягають до задоволення. Також, вважає, що ОСОБА_1 пропущено строк на оскарження дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення, який складає 10 робочих днів з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Зацікавлена особа, стягувач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» письмових пояснень щодо поданої скарги не подавало.

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Нужда Ф.Т. в судовому засіданні вимоги наведені у поданій скарзі підтримав та просить її задовольнити, з підстав наведених у ній.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наконечна І.В. в судовому засіданні вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки спірні дії державного виконавця у виконавчому провадженні №37888333 вважає правомірними, такими, що відповідають Закону України «Про виконавче провадження».

Представник зацікавленої особи ТзОВ «Фінансова компанія «Горизонт» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час його проведення.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

08.05.2008 року ОСОБА_1 (Іпотекодавцем) укладено іпотечний договір №1768 з акціонерним банком «Київська Русь», (Іпотекодержателем) для забезпечення вимоги останнього, що випливає з кредитного договору №26-08/1 від 8 травня 2008 року, укладеного іпотекодержателем та ОСОБА_2 , як позичальником, про одержання кредиту у сумі 600 000 грн. Предметом іпотеки в договору значилась квартира АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом 13 червня 2003 року за реєстровим №4727 та зареєстрованого Тернопільським МБТІ 17 червня 2003 року за №2068. Дана квартира передавалась в наступну іпотеку за згодою іпотекодержателя ВАТ КБ «Надра», яка була надана 8 травня 2008 року за №2/1-21-2. Попередньою іпотекою забезпечувалось виконання боргових зобов`язань ОСОБА_4 , який був позичальником кредитних коштів ВАТ КБ «Надра» згідно з кредитним договором №45/2006-МК від 2 лютого 2006 року.

12.05.2008 року ОСОБА_1 (Іпотекодавцем) укладено ще один іпотечний договір №1715 з акціонерним банком (ПАТ) «Київська Русь» (Іпотекодержателем) для забезпечення вимоги останнього, що випливає з кредитного договору №26-08/1 від 8 травня 2008 року, укладеного іпотекодержателем та ОСОБА_2 , як позичальником, про одержання кредиту у сумі 600 000 грн. Предметом іпотеки в договору були житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності.

В зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 6 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, задоволено частково позов ПАТ «Київська Русь»: стягнуто на його користь з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №26-0811 від 08.05.2008 року в сумі 750 772, 61 грн шляхом звернення стягнення на вказані вище предмети іпотеки і їхнього продажу з прилюдних торгів.

На виконання зазначеного рішення, 19 листопада 2011 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчі листи, які отримано представником стягувача - Банк «Київська Русь».

На підставі даних листів відділом примусового виконання рішень управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (в даний час - відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) відкриті виконавчі провадження №37888333 (щодо звернення стягнення на заставлене майно) та №3788847 (щодо стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та держмита, сплаченого при подачі заяви) та накладено арешт на майно ОСОБА_1 ..

Державним реєстратором Банахом В.Д., відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 8 лютого 2017 року на підставі постанови про арешт майна боржника від 08.02.2017 року серія та номер: 37888333 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ), Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна обтяження (арешт нерухомого майна), номер запису 18920691.

Згідно із протоколом №208787 від 19 листопада 2016 року реалізовано майно ОСОБА_1 , що перебувало в іпотеці, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок, площею 0,15 гектарів

(кадастровий номер :02:0010931). Реалізація будинку і земельної ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 6 березня 2023 року.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 26 вересня 2019 року.

Також, в процесі виконавчого провадження було встановлено, що, після реалізації на прилюдних торгах вказаного вище майна, у ОСОБА_1 із майна, переданого в іпотеку, залишилась лише квартира АДРЕСА_2 , що відносилась до нерухомого житлового майна, на яке, згідно з Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який діяв на той час, не могло бути примусово звернено стягнення.

Враховуючи вимоги п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в зв`язку з наявністю встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 25 листопада 2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В даній постанові державним виконавцем вказано строк, протягом якого стягувач вправі повторно подати для виконання виконавчий лист до 25.11.2022 року.

Як вбачається із Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 6 грудня 2023 року виконавчі провадження на підставі виконавчого листа, виданого судом у справі №2-9544/10 не відкривались, наявна інформація про завершення виконавчого провадження №37888333.

Із поданих заперечень на скаргу представником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та наданих нею пояснень у судовому засіданні, з`ясовано, що виконавче провадження № 37888333 знищено, про що внесено відповідний запис до Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 23 січня 2023 року.

Крім того, встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 31 жовтня 2019 року закінчене виконавче провадження №3788847 - в повному обсязі, ОСОБА_1 сплачені на користь стягувача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн. держмита, сплаченого при поданні позовної заяви.

Вказані постанови стягувачем не оскаржувались.

Згідно із ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 28.04.2020 року, яка набрала законної сили, у справі №2-9544/10 замінено стягувача ПАТ «Київська Русь» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» з виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06.09.2010 року про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором №26-0811 від 08.05.2008 року на предмет іпотеки.

Замінений стягувач - ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» не подавала повернутий попередньому стягувачу виконавчий лист до виконавчої служби в зв`язку з його втратою, а у видачі дубліката виконавчого листа ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2020 року, яка набрала законної сили, у справі №2-9544/10 відмовлено.

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 та перед передачею в іпотеку Акціонерному банку «Київська Русь», вже перебувала в іпотеці згідно з договором, укладеним з ВАТ КБ «Надра», набуло ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», у зв`язку з відступленням банком прав вимоги.

В подальшому, зазначена квартира була реалізована та в даний час її власником є інша особа, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06 грудня 2023 року.

Після реалізації житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , іншого майна, переданого в іпотеку у боржника ОСОБА_1 не має.

Відповідно до ст. ст. 11, 17 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, а тому іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки.

Із системного аналізу наведених вище обставин та норм закону вбачається, що іпотечні зобов`язання ОСОБА_1 за зазначеними іпотечними договорами припинені.

З Інформації оджержавної представником скаржника із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на момент розгляду даної скарги міститься запис про обтяження №18920691 (спеціальний розділ) від 08.02.2017 року - арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 37888333, виданої 08.02.2017 року та про суб`єкта обтяження - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини., зокрема, надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Реалізація майна, що перебувало в іпотеці (житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 ) та) та набуття Іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки (квартири АДРЕСА_2 ), враховуючи наведені вище норми Закону України «Про іпотеку» свідчать про повне виконання виконавчого документа, а приймаючи до уваги сплату витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням про відсутність підстав для збереження чинності арешту майна ОСОБА_1 ..

Наявність застосованого виконавчою службою арешту не переданого в іпотеку невизначеного обсягу всього іншого майна ОСОБА_1 після виконання нею своїх іпотечних зобов`язань порушує її права та інтереси щодо володіння, користування та розпорядження таким майном, яке не було і не є предметом іпотеки, обмежує її право власності на це майно, створює перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні ним.

Відповідно до ч. 2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 1 ст.56 Закону України«Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною другою статті 56 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки.

Разом із тим ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до частини п`ятої цієї норми, у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Згідно із ч.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з вимогами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України встановлено, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунутим порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи наведені судовм обставини, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що матеріалами справи, суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, слід задовольнити частково, зобов`язавши уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії пов`язані із зняттям арешту із майна ОСОБА_1 , який було застосовано постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 37888333, виданий 08.02.2017, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Щодо інших вимог зазначених у скарзі ОСОБА_1 , а саме зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження та вчинення дій щодо реєстрації припинення обтяження арештованого майна, суд вважає, що вимоги у цій частині не підлягають до задоволення, оскільки, як уже зазначав суд, 25.11.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у даному виконавчому провадженні №37888333 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в зв`язку з наявністю встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, яка діяла на той час, відтак, така підстава для закінчення виконавчого провадження не передбачена ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Крім цього, суд вважає, що підставою для вчинення дій щодо реєстрації припинення обтяження спірного майна є відповідне судове рішення, яке набрало законної сили, про зняття такого арешту із майна боржника, відтак, державний виконавець зобов`язаний самостійно у силу ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» вчинити усі необхідні дії, пов`язані із реєстрацією припинення обтяження майна боржника, на яке ним було накладено арешт, про що свідчить номер запису про обтяження 18920691.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії пов`язані із зняттям арешту із майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який було застосовано постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 37888333, виданий 08.02.2017, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

У решті вимог скарги, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21.05.2025 року.

Головуючий суддя В. В. Ромазан