Справа № 526/2216/24
Провадження № 2-з/526/9/2025
У Х В А Л А

іменем України

14 травня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.,

за участі секретаря Широколави О.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву адвоката Гака Олега Ігоровича про забезпечення позову у спосіб накладення заборони відчуження будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Гадяцький районний суд Полтавської області отримав заяву адвоката Гака Олега Ігоровича про забезпечення позову, якою представник позивача просить накласти заборону на відчуження будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що у провадженні Гадяцького районного суду Полтавської області суддя Киричок С.А. перебуває цивільна справа №526/2216/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. 10.01.2025 року ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 замовила проведення геодезичних робіт на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом даного спору. Зі слів геодезиста, який працював на земельній ділянці, в нього замовили послуги з метою виготовлення технічної документації з присвоєнням кадастрового номеру та реєстрації земельної ділянки, що може свідчити про намір відповідачки продажу спірного майна.

Заявник вважає, що обраний ним спосіб забезпечення позову не передбачає збитків відповідача, спрямований на збереження існуючого правового становища, а тому відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Вирішуючи питання щодо заяви про забезпечення позову суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1, 2 ст. 150 ЦПК передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11)накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 6 ст. 153 ЦПК).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року N 9 (далі Постанова № 9) звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а заява про забезпечення позову повинна містити вказівку на вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності.

Ураховуючи зазначене суд робить висновок, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 95, 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК суд,

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти заборону на відчуження будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з дня, наступного за днем її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати позивачу та відповідачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її постановлення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: С. А. Киричок