Провадження № 22-ц/802/576/25 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2025 року ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2025 року в задоволенні позову в даній справі відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2025 року та ухвалою Волинського апеляційного суду від 06 травня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду .

До початку розгляду справи по суті в суді апеляційної інстанції позивачем було подано заяву про відмову від вимог до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови від позову (частини позовних вимог), суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Представник відповідача не заперечував щодо поданої заяви та просив її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача підлягає до задоволення.

Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 206 ЦПК України сторонам роз`яснені, про що позивач зазначила у поданій нею заяві.

Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Також ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було подано спільну заяву про затвердження мирової угоди, умови мирової угоди просили затвердити.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно зі ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Із наданої апеляційному суду мирової угоди вбачається, що сторони погодили умови, що спірний житловий будинок та земельна ділянка визнається сторонами, як спільна сумісна власність сторін, саме вказане майно було предмет позовних вимог. Мирова угода не суперечить закону та як ствердили сторони стосується лише їх прав та обов`язків сторін, та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 206, 373 ЦПК України, колегія суддів доходить висновку, що заяву про відмову від частини позовних вимог необхідно задовольнити та прийняти відмову позивача від вимог до відповідача про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків, надану сторонами мирову угоду необхідно затвердити, оскаржуване рішення суду першої інстанції - визнати нечинним, а провадження у справі - закрити.

Керуючись ст.ст. 206, 207, 373,374 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від вимог до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбних стосунків.

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задовольнити.

Затвердити мирову угоду на таких умова:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) визнають своєю спільною сумісною власністю житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку на якій розташований вказаний будинок площею 0,0548 га, кадастровий номер: :01:001:6387.

Усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону позивача.

Сторони підтверджують, що умови мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених мировою угодою.

Сторони заявляють, що даною мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб.

Зміст ст. ст. 207, 208, 256 ЦПК України та наслідки затвердження судом мирової угоди сторонам зрозумілі.

Визнати нечинним рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2025 року в даній справі.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: