Справа № 446/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23.05.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.,

справа №446/13/25,

учасники справи:

позивач ТзОВ «Українські фінансові операції»;

представник позивача Дідух Євген Олександрович;

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2025 представник товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» Дідух Є.О. подав до суду заяву, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 149075,01 грн. та судові витрати по справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.08.2023 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Лінеура Україна» (первісний кредитор) договір про споживчий кредит №3922735. Вказує, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит у сумі 24500 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку, строк дії договору 360 днів; з 24.08.2013 по 18.08.2024, періодичність платежів- кожні 30 днів.

Зазначає, що відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин.

26.07.2024 згідно умов Договору факторингу № 26/07/2024, Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було відступлене право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» набуло право вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 149075,01 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» були вжиті заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Досудової вимоги про сплату заборгованості за договором №3922735 від 24.08.2023 на адресу відповідача, однак відповідач в добровільному порядку не вчиняє дій для погашення заборгованості, що стало підставою для стягнення такої в судовому порядку.

Ухвалою суду від 28.01.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання.

В судове засідання представник позивача не прибув, однак подав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позовну заяву не подавала.

23.05.2025 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 24.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3922735, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 24500 грн., строком на 360 днів, тобто до 24.08.2023 по 18.08.2024 зі сплатою 730,00 відсотків річних. (а.с.30).

Згідно до п. 1.2. кредитного договору тип кредиту кредит, сума кредиту складає 24500,00 грн.

Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки).(а.с.36)

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується копією оплати вих. № 114-2607 від 26.07.2024 (а.с.66)

26.07.2024 згідно умов Договору факторингу № 26/07/2024, Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» було відступлене право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» набуло право вимоги до відповідача.(а.с.126-135).

29.07.2024 позивач як новий кредитор у зобов`язанні за кредитним договором скерував відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та вимогу про погашення заборгованості.

Позивач звертаючись до суду вказує, що відповідач має перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В ході розгляду судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» з метою отримання кредитних коштів, за результатами її звернення, 24.08.2023 було підписано кредитний договір, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором.

На підставі укладеного кредитного договору відповідачу надано грошові кошти, що підтверджується наданими позивачем доказами, відтак Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі.

У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором на загальну суму 149075,01 грн.

Розмір заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростований належними та допустимими доказами.

Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що вона належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, суд дійшов висновку, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відтак вона є такою, що зобов`язання за вказаним договором не виконала.

А враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідача ОСОБА_1 було відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції», то позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.

Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надає договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, акт прийому-передачі наданих послуг та детальний опис робіт.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а й самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, що включає в себе збір та аналіз доказів і документів для подання та складення позовної заяви, яка подана до суду через систему "Електронний Суд", в сумі 10 000 грн. є завищеним, враховуючи категорію, складність справи.

А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст.4,10,76-82,89,263-265,268,280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () суму заборгованості за кредитним договором №3922735 від 24.08.2023 у розмірі 149075,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () суму судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

У задоволенні іншої частини вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Повний текст рішення складено 27.05.2025.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Т.І. Котормус