Справа № 148/1710/24
Провадження №2/148/37/25
01 травня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ткачук Вікторія Вікторівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства,
Адвокат Ткачук В.В. звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_4 з 05.08.2008 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , який розірвано рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.10.2023 у справі №148/1147/23. У шлюбі з останнім ОСОБА_2 народила дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2021 року ОСОБА_2 з відповідачем припинила подружні відносини і ведення спільного господарства, проживала окремо.
В 2022 позивач познайомився з ОСОБА_2 , згодом у них виникли близькі стосунки. В січні 2023 позивач дізнався від ОСОБА_2 , що вона вагітна і він стане батьком. 10.05.2023 позивач з ОСОБА_2 орендували квартиру в м. Тульчин та стали проживати разом однією сім`єю і вести спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_7 .
Позивач та мати дитини неодноразово зверталися до відповідача особисто і через спільних знайомих з проханням подати до відділу ДРАЦС спільну заяву від матері дитини та її колишнього чоловіка про невизнання ним батьківства.
Натомість, відповідач відмовився, тому реєстрації народження ОСОБА_8 відбулась на підставі ч. 2 статті 122 Сімейного кодексу України, якою визначено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Позивач з часу вагітності ОСОБА_2 й після народження доньки проживає разом з донькою та її мамою, постійно піклується, підтримує, фінансово утримує, займається розвитком дитини, виконує всі батьківські обов`язки, має теплі сімейні стосунки як з дитиною, так і з позивачкою, вважає себе батьком дитини. Саме позивач відвідував лікаря при вагітності матері, був присутній при народженні дитини та забирав матір з дитиною з пологового будинку. Згодом вони здійснили обряд хрещення доньки, продовжують спільно її виховувати. Крім того, донька позивача виховується за участю бабусі ОСОБА_9 , яка повністю визнає її своєю внучкою.
Натомість відповідач, який записаний батьком, не вчиняє жодних дій по участі у вихованні чи утриманні ОСОБА_8 , не забирав її з пологового будинку, не був присутній при її хрещенні та не приймає ніякої участі у її житті.
Враховуючи, що іншим шляхом позивач не має можливості встановити своє батьківство відносно доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , просить виключити з актового запису № 236 про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого 11.11.2023 Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про батька ОСОБА_3 . Визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в м. Тульчин Вінницької області. Внести зміни до актового запису № 236 про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши батьком дитини ОСОБА_1 . Змінити прізвище ОСОБА_7 з « ОСОБА_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », по батькові з " ОСОБА_7 " на " ІНФОРМАЦІЯ_7 ".
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника позивача, адвоката Ткачук В.В., до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без її участі та участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, судові витрати просить залишити за позивачем.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи провести без її участі, обставини викладені в позовній заві підтверджує, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Представник Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення судового засідання не звертався, у встановлений строк відзиву на позов не подав.
За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору.
У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що згідно копії паспорта № НОМЕР_1 , виданого 04.11.2019 органом 0534, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України (а.с. 13).
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянкою України (а.с. 11-12).
Згідно копії витягу з реєстру Тульчинської територіальної громади від 02.05.2024 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13 зв.бік).
З копії витягу з реєстру Тульчинської територіальної громади від 01.05.2024 встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12 зв.бік).
Відповідно до копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.10.2023 №148/1147/23 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 6 зв. бік - 7).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11.11.2023 Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судом встановлено, що ОСОБА_15 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками записано: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_2 (а.с. 10).
Згідно копії історії розвитку дитини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дані про сім`ю: мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_1 , брат - ОСОБА_5 , сестра - ОСОБА_6 (а.с. 8 зв.бік - 9).
Зі свідоцтва про хрещення слідує, що таїнство хрещення відбулося над ОСОБА_17 (а.с. 9 зв. бік).
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.
Зі змісту норм ст. 121 СК України випливає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя (згідно ч. ч. 1, 2 ст. 122 СК України).
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
За змістом ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Згідно зі ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до частин другої, третьої даної статті підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Отже, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.
Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 вказаної вище постанови Верховного Суду України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК- тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34).
Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.
Враховуючи, що надані позивачем та досліджені судом докази у своїй сукупності беззаперечно підтверджують факт його кровного споріднення з дитиною ОСОБА_15 , а мати дитини ОСОБА_2 даний факт підтвердила, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог. У зв`язку з чим ОСОБА_1 слід визнати батьком дитини, а відомості щодо ОСОБА_3 , як батька дитини ОСОБА_7 , слід виключити з актового запису про народження.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п.п.20 п. 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни зазначені в рішенні суду.
Оскільки суд дійшов висновку про визнання батьківства позивача ОСОБА_1 по відношенню до дитини ОСОБА_18 , слід внести зміни до актового запису про народження останньої відносно батька.
З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки таке бажання висловлене позивачем у заяві його представника.
На підставі викладеного ст.ст. 121, 125, 128, 129, 134, 135 СК України, керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 244, 247, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Виключити з актового запису № 236 про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого 11.11.2023 року Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомості про батька ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в м. Тульчин Вінницької області.
Внести зміни до актового запису № 236 про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого 11.11.2023 Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вказавши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.
Змінити прізвище ОСОБА_7 з « ОСОБА_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », по батькові з " ОСОБА_7 " на " ІНФОРМАЦІЯ_7 ".
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.05.2025.

Суддя Л.А. Штифурко