Справа № 367/3279/25
Провадження №2/367/3796/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2025 року м.Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участі секретаря Шпильовому Р.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника Меркулову В.В. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 92 903 гривні 54 копійки за укладеним між сторонами кредитним договором №б/н від 14.07.2015 року, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, та понесених витрат зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 14.07.2015 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 75 000,00 грн., яка через закінчення строку дії неодноразово перевипускалась і отримувалась відповідачем, який нею корист увався.

Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання, передбачені умовами укладеного між сторонами договору не виконує, у зв`язку з чим, станом на 16.02.2025 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 92 903,54 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 74 953,15 грн., та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 17 950,39 грн. з вимогою про стягнення якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами. Встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло.

Відповідач відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, правом надання відзиву на позов не скористався. Будь-яких заяв чи клопотань по суті спору до суду не надходило.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України .

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідач ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку №б/н від 14.07.2015 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, які викладені в рекламному буклеті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом відповідача ОСОБА_1 у заяві.

На підставі вказаного договору відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 з терміном дії 06/19, на яку 07.02.2018 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 4000,00 грн..

Вказана кредитна картка, у зв`язку із закінченням строку її дії 01.07.2019 року була замінена на картку № НОМЕР_2 з терміном дії до 05/23. 01.07.2019 року розмір кредитного ліміту було збільшено до 6 000,00 грн. 25.09.2019 року розмір кредитного ліміту було збільшено до 11 000,00 грн., 18.02.2021 року до 29 000,00 грн.,

19.07.2021 року відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правила надання послуг. Згідно з п.1.3. процентна ставка складає 40,8% річних, тип ставки фіксована.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2021 року відповідач отримав картку № НОМЕР_3 , з терміном дії до 01/25. 19.07.2021 року розмір кредитного ліміту було збільшено до 37 000,00 грн.

19.06.2023 року кредитний ліміт встановлено в розмірі 75 000,00 грн, який 01.10.2024 року зменшено до 0,00 грн..

Як вбачається із виписки за договором №б/н від 14.07.2015 року за період з 27.06.2015 року по 19.02.2025 року відповідачем здійснювалося використання кредитних коштів, періодичне та часткове погашення заборгованості.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 16.02.2025 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за вищевказаним договором складає 92 903,54 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 74 953,15, та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 17 950,39 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання.

На підставі ст.1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч.ч.1, 2, 3, 4, 8 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано заперечень проти позову, контррозрахунку, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, тощо.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості відповідача за кредитним договором №б/н від 14.07.2015 року у загальному розмірі 92 903,54 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 74 953,15, та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 17 950,39 грн., які суд стягує з відповідача на користь позивача, задовольняючи позовні вимоги.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

14 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч.2 ст.5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість на користь АТ КБ «ПриватБанк».

Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про огляд веб-сайту по вказаній справі, керуючись положеннями ч.7 ст.85 ЦПК України про огляд доказів. Заявник зазначає, що даний доказ необхідний для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приват Банк" та фіксування змісту редакції Умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання відповідача до відповідних умов.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. У порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

З обставин викладених у клопотанні не вбачається, що позивач не мав можливість самостійно здійснити огляд веб-сторінки із залученням спеціаліста та зафіксувати це відповідним протоколом; скористатись правом, наданим п.7 ч.1 ст.20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; або скористатись послугами компаній, які проводять фіксацію і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет з видачою експертних висновків, на підставі звернень будь-яких осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про огляд веб-сайту, оскільки представником позивача суду не наведено достатнє обґрунтування необхідності огляду доказу за їх місцезнаходженням судом, враховуючи те, що ці Умови знаходяться в розпорядженні позивача як розробника цих Умов.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись вказаними нормами матеріального закону та ст.ст.12, 19, 76, 77, 81, 89, 128, 141, 247, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.07.2015 року в розмірі 92 903 (дев`яносто дві тисячі дев`ятсот три) гривні 54 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі двісті двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Код , МФО № 305299, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1 Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.В. Чернова