справа № 492/125/25
провадження № 2/492/491/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Череватої В.І.

за участю секретаря Деде К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Арцизької міської ради, як орган опіки та піклування, виконавчий комітет Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, -

Представник позивачки адвокат Михайлов О.А.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просила позбавити батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що позивачка є сестрою ОСОБА_3 , його мати ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає разом із позивачкою, яка повністю забезпечує потреби дитини щодо нормального фізичного, морального та духовного розвитку. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в школі, не переймається станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, тобто ухилився від виконання своїх обов`язків, як батька, відносно його неповнолітньої дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду із зазначеною позовною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.

Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області Череватої В.І. від 30 січня 2025 року, прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Арцизької міської ради, як орган опіки та піклування, виконавчий комітет Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та призначено підготовче судове засідання. Клопотання представника позивачки адвоката Михайлова О.А. про витребування доказів задоволено та зобов`язано Виконавчий комітет Арцизької міської ради як органу опіки та піклування надати висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зобов`язано Виконавчий комітет Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області як органу опіки та піклування надати висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Арцизької міської ради, як орган опіки та піклування, виконавчий комітет Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Представник позивачки та позивачка в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Арцизької міської ради, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якої не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якої не заперечує проти задоволення позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.

Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з ухиленням батька від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09 вересня 2016 року, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 230, неповнолітня дитина ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю якого зазначено ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_2 , відповідач у справі. Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 27 лютого 2020 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується відповідним рішенням суду.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15 грудня 2023 року, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивачка ОСОБА_1 , є сестрою малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , виданим 09 вересня 2016 року Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 09 березня 1989 року Теплицькою сільською радою Арцизького району Одеської області. Внаслідок укладення шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 12 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Як вбачається з копії витягу з реєстру територіальної громади від 28 червня 2024 року, довідок Кам`янського старостинського округу Арцизької міської ради Одеської області № 471 від 05 червня 2023 року, № 439 від 28 червня 2024 року, № 440 від 28 червня 2024 року неповнолітній ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за вказаною адресою не проживають у зв`язку з тим, що будинок зруйнований та непридатний до проживання, відповідач власного житла не має, тимчасово проживає у невістки.

Згідно з довідкою Кам`янського закладу дошкільної освіти ясел-садка «Колосок» Арцизької міської ради № 36 від 09 вересня 2024 року, ОСОБА_3 відвідував вказаний заклад з 18 березня 2019 року по 28 серпня 2022 року. Ярослав проживав з матір`ю ОСОБА_4 , батько дитини ОСОБА_2 участь у вихованні дитини не приймав, жодного разу не забирав хлопчика, у святкових заходах закладу не брав участь, не цікавився його перебуванням та стосунками з однолітками, не допомагав матеріально.

Відповідно до довідки Кам`янського ліцею з початковою школою та гімназією Арцизької міської ради № 02.1-12/85 від 22 серпня 2024 року, ОСОБА_3 дійсно навчався в Кам`янському ліцеї з початковою школою та гімназією Арцизької міської ради з 1 по 2 клас у період з 01.09.2022 року по 17.11.2023 року та вибув 17.11.2023 року. Факт вибуття 17.11.2023 року ОСОБА_3 з Кам`янського ліцею з початковою школою та гімназією Арцизької міської ради до Арцизького ліцею № 5 з початковою школою та гімназією Арцизької міської ради підтверджується також наказом Кам`янського ліцею з початковою школою та гімназією Арцизької міської ради № 23-у від 17.11.2023 року. Згідно з довідкою Арцизького ліцею № 5 з початковою школою та гімназією Арцизької міської ради № 204 від 25 червня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прибув до Арцизького ліцею № 5 з початковою школою та гімназією Арцизької міської ради 22.11.2023 року, до 17 травня 2024 року навчанням та вихованням дитини займалася тітка ОСОБА_7 , з 20 травня 2024 року дитина проживає у сестри ОСОБА_1 , позивачки по справі, та був переведений на дистанційну форму навчання, за цей час не пропускав уроків, всі завдання виконував; на даний час ОСОБА_1 , позивачка по справі, опікується хлопцем; батько ОСОБА_2 , відповідач по справі, не брав участі у вихованні дитини.

Також відповідач по справі ОСОБА_2 надав дозвіл позивачці ОСОБА_1 , на перебування дитини у неї під час літніх канікул, що підтверджується його заявою від 17 травня 2024 року, однак після їх завершення не забрав дитину до себе, не бажає, щоб дитина проживала разом з ним.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 18 вересня 2024 року, складеного службою у справах дітей Арцизької міської ради Одеської області, ОСОБА_2 проживає разом з невісткою за адресою: АДРЕСА_2 , власного житла та роботи відповідач ОСОБА_2 не має, опалення в будинку пічне, сантехніка стара та протікає, будинок старий та невідремонтований, умови для перебування дитини відсутні, немає кімнати, ліжка, речей; батько заявив, що не може та не бажає дбати про дитину та бажає, щоб його позбавили батьківських прав.

Як вбачається з протоколу бесіди начальника служби у справах дітей Арцизької міської ради Одеської області з батьками неповнолітнього ОСОБА_3 від 18 вересня 2024 року, ОСОБА_2 відповідач по справі, обізнаний про те, що його донька ОСОБА_1 , позивачка по справі, має намір позбавити його батьківських прав по відношенню до сина; батько зауважив, що не має змоги дбати про дитину власного житла він не має, не працює; після смерті матері дитина з ним не проживала, оскільки він не міг і не бажав про нього дбати; під час бесіди ОСОБА_2 , відповідач по справі, знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до характеристики № 441 від 28 червня 2024 року на ОСОБА_2 , відповідача по справі, останній за період проживання в селі зарекомендував себе не з позитивної сторони, іноді вживає спиртні напої, офіційно не працює.

Також ОСОБА_2 часто хворіє, має виразку шлунку та дванадцятипалої кишки, перебував на лікуванні з приводу вказаного захворювання в хірургічному відділенні КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГС ПІДПРИЄМСТВА «АРЦИЗЬКА ЦЕНТРАЛЬНА ОПОРНА ЛІКАРНЯ» АРЦИЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, що підтверджується довідкою № 01-10/565 від 17 травня 2024 року.

Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви відповідача ОСОБА_2 від 16 серпня 2024 року, останній заявив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачка ОСОБА_1 на наркологічному, психіатричному обліку в КНП «Білгород-Дністровська ЦРЛ» Білгород-Дністровської міської ради не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває; за місцем проживання характеризуюся позитивно; офіційно не працюю, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Позивачка разом з родиною дітьми зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Чоловік позивачки ОСОБА_8 , офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується відповідними письмовими доказами.

Судом достовірно встановлено, а також підтверджено письмовими доказами, що ОСОБА_2 , відповідач у справі, не проявляє до своєї дитини щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавиться ні здоров`ям, ні подальшою долею дитини, у зв`язку з чим дитина знаходиться на повному забезпеченні у сестри ОСОБА_1 , позивачки у справі, внаслідок чого суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення ОСОБА_2 , відповідачем у справі, від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини.

Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Мологівської сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 40 від 23 квітня 2025 року, вирішено вважати доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відповідача по справі, відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

В силу ч. 7 ст. 7 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1, п. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків.

Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відповідача у справі, стосовно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , позивачка у справі ОСОБА_1 , послалася, зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України, позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійний характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаній категорії справ, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

З огляду на вищевикладене, обставини справи та досліджені судом докази, які дають суду підстави дійти до однозначного висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками батька перед своєю дитиною, зокрема взагалі не цікавиться життям дитини, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не виявляв інтересу до внутрішнього світу дитини, тобто ухилився від виконання своїх обов`язків щодо утримання і виховання дитини, у зв`язку з чим неповнолітня дитина знаходиться на повному забезпеченні у сестри ОСОБА_1 , позивачки у справі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що виходячи лише з інтересів дитини, в судовому засіданні були встановлені усі підстави, які дають суду прийти до однозначного висновку щодо необхідності позбавлення ОСОБА_2 , який свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, на думку суду, таке рішення буде захистом прав дитини.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є доведеними, а тому є такими, що підлягають задоволенню, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачем.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, позивачка в позовній заяві просила покласти судові витрати на неї.

На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, керуючись ст. ст. 7, 8, 12, 13, 19, 44, 48, 76 - 83, 92, 95, 128, 141, 223, 247, 258 - 259, 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Арцизької міської ради, як орган опіки та піклування, виконавчий комітет Мологівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на позивача, які ОСОБА_1 були сплачені у розмірі 968,96 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Черевата