27 травня 2025 року м. Мукачево Справа №303/1486/25
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді Кость В.В.
секретар судового засідання Дзямко О.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»
до відповідача ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, позивач посилається на те, що в процесі цивільно-правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, зобов`язання позичальника зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними.
Ухвалою суду від 6 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
За клопотанням відповідача та через відсутність витребуваних судом доказів судове засідання 03.04.2025 відкладено на 06.05.2025.
На підставі ухвали суду від 06.05.2025 повторно витребувано докази від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», судове засідання відкладено на 27.05.2025.
Представник позивача у змісті позовної заяви просив суд розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала.
Поряд з цим, 1 квітня 2025 року від Шевчук Н.В. через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання на будь-яку дату червня місця 2025 року з метою врегулювання спору в позасудовому порядку.
По відношенню до поданого відповідачем клопотання, слід зазначити, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 Цивільного процесуального кодексу України).
Крім того, таке положення закону співпадає із необхідністю дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
У порядку спрощеного позовного провадження суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи те, що судові засідання по справі відкладались два рази (03.04.2025, 06.05.2025), в тому числі, і за клопотанням відповідача, суд приходить до висновку, що протягом цього часу ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість для того, щоб врегулювати спір у позасудовому порядку та повідомити про це суд.
Таким чином, суд не вбачає процесуальних перешкод для розгляду справи по суті.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
Також умовами Договору передбачено, що стандартна процентна ставка в день складатиме 0,50000000%, знижена процентна ставка 1,15012667% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту 222309,10 грн.
У свою чергу, пункт 3 Договору містив інформацію щодо графіку платежів за Договором.
З метою практичної реалізації приписів пункту 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, суд, за клопотанням представника позивача, витребовував від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію (ухвали суду від 06.03.2025 та 06.05.2025), однак така від банківської установи на час розгляду справи до суду не надійшла.
Водночас, наявні в матеріалах справи докази дають змогу встановити фактичні обставини справи та надати їм оцінку в контексті з вимогами позивача за предметом спору.
Таким чином, суд вважає доведеним факт перерахування кредитних коштів відповідачу за Договором. Крім того, реквізити саме цієї платіжної картки НОМЕР_1 були зазначені ОСОБА_1 у Договорі.
Відповідач здійснювала частково оплату за Договором, що не заперечується позивачем та підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 19- 20).
Власного контрозрахунку заборгованості за Договором відповідач до суду не надала.
По відношенню до вищевказаних фактичних обставин справи суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором повністю відповідачем не виконані.
Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,
1. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - задоволити.
2.1. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» суму 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
4. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя В.В. Кость