ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/8339/24

Провадження № 22-ц/820/1019/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Шевчук Ю. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Таскомбанк» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року (суддя Шевцова Л. М., повне судове рішення складено 27.02.2025) у справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У грудні 2024 року АТ «Таскомбанк», звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що 18.10.2021 ОСОБА_1 підписала заяву № 773439 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Відповідачка з 18.10.2021 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий на підставі заяви № 773439 з номером кредитного договору № 002/12095922-SP. Згідно з п.п. 1 заяви позичальнику надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100000 гривень). Відповідачка використала кредитні кошти в сумі 40000 грн. Процентна ставка за встановленим кредитом 0,22%, строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, цільове призначення кредиту на споживчі потреби. ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 24.10.2024 виникла заборгованість у розмірі 105672,60 грн, у тому числі: заборгованість за кредитом - 34081,41 грн, заборгованість за процентами - 71591,19 грн.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» за договором про надання споживчого кредиту заборгованість за кредитом у розмірі 25991,62 грн та витрати по оплаті судового збору в розмірі 595,90 грн. В решті позову відмовлено.

АТ «Таскомбанк», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність рішення суду. Суд не взяв до уваги те, що сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру, підстав і порядку нарахування процентів. Відповідачка, користувалась карткою та наданими кредитними коштами, сплачувала проценти, виконувала інші умови договору, тим самим підтвердила погодження всіх істотних умов договору.

У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що 18.10.2021 між AT «Таскомбанк» і ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських, фінансових та інших послуг. Укладення договору відбулося шляхом підписання заяви № 773439 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачі платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».

Згідно з п. 1.2. вказаної заяви відповідачка просила надати банківські та фінансові послуги, зокрема відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті, надати послуги кредитування рахунку.

Відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» ОСОБА_1 з 18.10.2021 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , кредитний договір № 002/12095922-SP від 18.10.2021, картка № НОМЕР_2 .

Відповідачці був наданий кредит, що підтверджується випискою по особовому рахунку, який вона у встановлений строк не повернула Банку.

За розрахунком позивача заборгованість ОСОБА_1 за договором станом на 24.10.2024 складає 105672,60 грн, з яких: заборгованість за кредитом (в т.ч. прострочена) - 34081,41 грн, заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 71591,19 грн.

Наведені обставини підтверджується матеріалами справи.

Відмову в позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог.

Висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у договорі).

У заяві відповідачки № 773439 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» від 18.10.2021 процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги, просив крім суми кредиту стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на публічну пропозицію (оферту) АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», Тарифи та умови обслуговування за карткою Sportbank, як невід`ємні частини укладеного договору.

Проте вказані документи не підписані ОСОБА_1 .

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила надання банківських послуг, відсутність в заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком публічна пропозиція (оферта) АТ «Таскомбанк» і Тарифи та умови обслуговування за карткою Sportbank не можна розцінювати як стандартну (типову) форму, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів у розмірі, передбаченому Тарифами Банку.

У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог і наявність підстав для стягнення процентів за користування кредитними коштами.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При вирішенні спору суд першої інстанції відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України вірно врахував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Апеляційна скарга не містить посилання на докази, які підтверджують наявність заборгованості у відповідачки за умови проведення нарахувань відповідно до умов укладеного договору і зарахування сплачених коштів у рахунок погашення кредиту, а не процентів, які не передбачені договором.

На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вимоги про стягнення процентів з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, позивач не пред`явив.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 різниці між витраченими та повернутими кредитними коштами.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог і наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» залишити без задоволення.

РішенняКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта