Справа № 196/1286/24
№ провадження 2/196/54/2025
08 травня 2025 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання - Шевченко Т.І.,
учасники справи та представники учасників справи:
представник позивача - адвокат Бойко Наталія Григорівна,
відповідачка: ОСОБА_2 ,
третя особа: виконавчий комітет Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування,
представник третьої особи - Четверик Людмила Вікторівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Царичанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2013 року, який був розірваний 28 вересня 2021 року. Від шлюбу з відповідачкою мають доньку ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка проживає окремо в іншому місті.
Згідно рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 р. з відповідачки стягнуто аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на утримання доньки ОСОБА_3 .
Донька ОСОБА_3 є ученицею 5-Б класу Царичанського ліцею Царичанської селищної ради, має постійні товариські відносини з однолітками та друзями, після розірвання шлюбу проживає з ним (батьком).
Він забезпечений житлом та є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Має самостійний заробіток у вигляді ведення особистого підсобного господарства у сфері бджільництва.
Відповідачкою почало ставитись питання про можливу зміну місця проживання спільної доньки, шляхом переїзду до відповідачки. Однак на даний час це є неприйнятним, з врахуванням особистого бажання ОСОБА_3 , сталих умов її навчання, проживання, підтримки дружніх відносин з однолітками та друзями.
На підставі викладеного, позивач просить визначити з ним місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати залишити за ним.
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2024 р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 31).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.47).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що перебував у шлюбі з відповідачкою з 2013 року по 2021 рік. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з ним шість років. Дитину виховує один, відповідачка участі у вихованні дитини не приймає. Разом з донькою проживає у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина бажає проживати з ним. Просить позовні вимоги задовольнити.
Представник позивача адвокат Бойко Н.Г. у судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Також пояснила, що відповідачка почала ставити питання про можливість зміни місця проживання дитини шляхом переїзду до неї, однак у зв`язку із особистим бажанням дитини, сталих умов її навчання, проживання, необхідно офіційно визначити місце проживання дитини з метою захисту інтересів дитини.
Представник третьої особи - виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування Четверик Л.В. у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки і піклування щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначила, що дитина бажає проживати з батьком. Комісія обстежила умови проживання і з`ясувала думку дитини. У дитини за місцем мешкання батька наявні всі умови для її проживання. Просить позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином згідно з порядком, встановленим ст. 128 ЦПК України (а.с. 78-82, 85-87, 92-96). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзиву на позов не подавала.
18 березня 2025 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи (а.с.114).
Суд заслухавши позивача, його представника, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.11.2013 (а.с. 7).
Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 23 серпня 2013 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року, що набрало законної сили 29.10.2021 р. (а.с.8).
Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Царичанської селищної ради №432 від 07.06.2024 р., позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації разом із донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Згідно довідки виконавчого комітету Царичанської селищної ради №1643 від 30.09.2021 р. про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 30.09.2021 р. (а.с.10).
Згідно копії психолого-педагогічної характеристики, виданої директором Царичанського ліцею Царичанської селищної ради 06.06.2024 р. № 01-47/184, ОСОБА_4 навчається в Царичанському ліцеї з 3 класу. Вихованням, розвитком, навчанням дитини займається тато. Між ними склались довірливі та доброзичливі стосунки. Багато часу вони проводять разом: відпочинок на природі, відвідування гуртків, спільні поїздки в розважальні центри. Тато підтримує і розвиває інтереси дитини, привчає до виконання домашніх справ. З батьком дівчинка почуває себе впевнено і комфортно. ОСОБА_5 проживає окремо від родини в м.Кам`янське, участі в житті дитини не приймає. Під час дистанційного навчання ОСОБА_1 постійно співпрацював з учителем та контролював вчасність виконання завдань (а.с.11).
За даними акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою без реєстрації разом зі своєю донькою. Зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно письмових свідчень сусідів мати дитини з ними не проживає, місце її проживання ОСОБА_1 невідоме. Донька знаходиться на повному утриманні батька, дитину виховує самостійно, мати участі у вихованні дитини не приймає (а.с.12).
На підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 р. /справа 196/460/23/, 22.08.2023 р. судом видано виконавчий лист № 196/460/23 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх його видів (заробітку) доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 26.04.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).
Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.10.2022 р, позивач ОСОБА_1 придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22-23).
Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 313294148 від 25.10.2022 р., власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_1 (а.с.24).
Згідно довідки-характеристики на позивача ОСОБА_1 , виданої виконавчим комітетом Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №02-12/2432 від 06.09.2024 р., ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Компрометуючих даних відносно ОСОБА_1 виконавчий комітет Царичанської селищної ради немає. До адміністративної відповідальності ОСОБА_1 виконавчим комітетом Царичанської селищної ради не притягався (а.с.18).
ОСОБА_1 на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті КП «Царичанська ЦЛ» ЦСР не перебуває, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», довідками № 120 від 28.08.2024 р. КП «Царичанська центральна районна лікарня» Царичанської селищної ради (а.с. 15-17).
Частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (пункт 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866).
Згідно висновку органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 15 серпня 2024 р. №194 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 (а.с.19-21).
З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.
Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.
За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Судом встановлено, що на час розгляду справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла одинадцятирічного віку, а отже у дитини з`явилося право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у визначенні місця її проживання.
З урахуванням встановлених обставин справи, у судовому засіданні у присутності педагога ОСОБА_6 судом вислухана думка та пояснення малолітньої дитини сторін у справі.
Так, у судовому засіданні донька сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що вона з 2019 року проживає разом з татом і в подальшому бажає проживати з ним. Мама з ними не проживає та відвідує їх дуже рідко, приблизно один раз на пів року. Інколи вона спілкується з мамою по телефону, але не часто. Мама пропонувала жити в неї вдома.
Педагог ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що мати ОСОБА_3 не приходила до школи, дитиною не цікавиться, дитину виховує тато.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, при розгляді справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, малолітня дитина ОСОБА_3 мешкає разом зі своїм батьком позивачем по справі. Батько дитини позивач по справі піклується про неї, виконує свої батьківські обов`язки. Дитина виявляє прихильність до батька та бажає проживати разом з ним.
Мати дитини відповідачка по справі тривалий час не проживає разом з дитиною. Доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачка у період проживання дитини з батьком піклувалась про неї, суду надано не було. На засідання комісії з питань захисту прав дитини щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_3 , відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, хоча була повідомлена про засідання, що підтверджується витягом з протоколу №10 засідання комісії з питань захисту прав дитини (а.с.50-51).
Суд також приймає до уваги той факт, що навіть після початку розгляду справи в суді, відповідачкою не було прийнято будь-яких заходів по поновленню виконання своїх обов`язків по відношенню до малолітньої дитини.
Суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках / ч. 1 ст. 13 ЦПК України/ і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень / ч. 3 ст. 12 ЦПК України/.
Вирішуючи цей спір між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них має проживати дитина, суд виходить із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своєї дитини, та перш за все, керуючись пріоритетом прав дитини, та маючи на меті ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дитини.
Таким чином, при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої дитини, з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, віку дитини, враховуючи тривалість проживання дитини з батьком, забезпечення сталості її соціальних зв`язків з батьком, а також відсутність доказів негативного впливу батька на дитину, які б унеможливлювали її спільне проживання, чи негативно впливали на виховання та розвиток дитини, засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням забезпечення якнайкращих інтересів дитини, з урахуванням її думки, дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд дійшов висновку про визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин, суд дійшов до висновку, про те, що найкращим інтересам малолітньої дитини буде відповідати визначення її місця проживання разом з батьком - позивачем у справі ОСОБА_1 , що не є розлученням дитини з матір`ю, яка не позбавлена права спілкування з дитиною, а також брати участь у її вихованні та забезпеченні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування з дитиною, а у разі недосягнення такої згоди, за рішенням органу опіки та піклування або за судовим рішенням.
Суд зазначає, що визначення місця проживання дитини з однім із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дитини має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати.
На підставі викладеного, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 78-80, 258, 259, 263-265, 280 - 282, 289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Повне рішення складено 16 травня 2025 року.
Суддя Л.П. Бабічева