Провадження №2/512/227/25
"12" травня 2025 р. с-ще Саврань
Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Брюховецького О.Ю.,
за участю секретаря Тімановського А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом цивільним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії,-
20.03.2025 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Рикіна Ю.І. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 9444,57 грн.
Разом з тим, представник позивача вказала, що при відпрацюванні рекомендацій Міністерства фінансів України (службова записка від 04.11.2024) виявлено недостовірність по справі відповідача по причині: «Будь-хто із складу домогосподарства або член сім?ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. грн». Звітна дата: 2024-01-01, код валюти депозиту: 980, МФО банку: 305299, назва банку: ПРИВАТБАНК, назва відділення/філії: ВІДДІЛЕННЯ «ОДЕСЬКЕ №81». Звітна дата: 2024-01-01, код валюти депозиту: 980, МФО банку: 328845, назва банку: АТ «Ощадбанк». Згідно з довідкою відділу опрацювання документації №1 від 08.11.2024 №8450/04-16 встановлено, що надміру виплачена сума субсидії у розмірі 9444,57 грн. утворилась за період з 01.02.2024 по 30.06.2024 у зв?язку з неповідомленням про наявність на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень (верифікація - списки Мінфін.)
Таким чином, відповідачем неправомірно отримано житлову субсидію. Головним управлінням розглянувши особовий рахунок відповідача Рішенням №501 від 11.11.2024 року встановлено суму переплати у розмірі 9444,57 грн за період з 01.02.2024 по 30.06.2024 (додається).
Крім того, представник позивача зазначила, що відповідачу надіслано лист - повідомлення від 11.11.2024 №1500-0404-8/169690 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми субсидії на розрахунковий рахунок ПФУ. Однак кошти відповідачем не повернуті.
Враховуючи викладене, представник позивача ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області суму надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 9444,57 грн. та судовий збір.
Згідно зі статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень статей 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючого суддю Брюховецького О.Ю. та передано йому вказану справу.
В подальшому ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 02.04.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 21.04.2025 (а.с.35-36).
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи однак в судове засідання не прибули.
Слухання справи відкладено на 12.05.2025.
Однак, відповідач ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 12.05.2025 не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду вдруге повернувся конверт з відміткою Укрпошти про те що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 40, 43).
Представник позивача Рикіна Ю.І., яка діє на підставі довіреності б/н від 02.10.2024, у судове засідання не з`явилася, однак до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд позов задовольнити в повному обсязі (а.с. 38, 41).
Також, інформація про час та місце розгляду справи була розміщена на веб-сайті «Судова влада» в розділі «Найближчі слухання».
Отже, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
Таким чином, правом подати відзив відповідач ОСОБА_1 не скористався.
До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
Відповідач, який повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надав, свою позицію не виклав, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався.
Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до положень частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Судом встановлено, що 26.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення та надання житлової субсидії (а.с.11-13).
Матеріали справи містять декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, яка підписана відповідачем (а.с.14-16).
Згідно службової записки №8450/04-16 від 08.11.2024 начальника відділу опрацювання документації №1 Барбалат І. вбачається про взяття на облік переплати житлової субсидії виплаченої ОСОБА_1 (а.с.20).
Відповідно до аналітичних даних обробки рекомендацій МФУ вбачається, про виявлення невідповідності, а саме: будь хто із складу домогоподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100тис. грн. (а.с.21).
Згідно рішення №501 від 11.11.2024 заступника начальника управління начальник відділу з питань відрахувань управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що ОСОБА_1 отримана сума надміру виплаченої житлової субсидії в розмірі 9444,57 грн. (а.с.22).
З листа №1500-0404-8/169690 від 11.11.2024 заступника начальника управління начальник відділу з питань відрахувань управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області адресованого ОСОБА_1 вбачається, про необхідність повернення отриманої житлової субсидії в розмірі 9444,57 грн. яка утворилася за період з 01.02.2024 по 30.06.2024 (а.с.23).
Однак жодних даних щодо повернення в добровільному порядку коштів відповідачем не вчинено та доказів їх повернення суду не надано.
Вирішуючи спір між сторонами та ухвалюючи рішення у справі, суд керується такими правовими нормами та доходить таких висновків.
Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
В силу частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Питання призначення житлових субсидії врегульоване Положенням «Про порядок призначення житлових субсидій», яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 (далі положення).
Відповідач ОСОБА_1 26.01.2024 звернувся з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі якої, останньому було призначено житлову субсидію згідно з постановою КМУ від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (зі змінами) у розмірі 55,89 грн. щомісячно, починаючи з лютого 2024 по червень 2024 у загальному розмірі 9444,57 грн.
Відповідно до підпункту 9 Пункту 14 «Положення про порядок призначення житлових субсидій» затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (з внесеними змінами та доповненнями) (далі - Положення) надання раніше призначеної субсидії припиняється у разі, коли: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у загальній сумі, що перевищує 100 тис. гривень, або облігації внутрішньої державної позики на загальну суму, що перевищує 100 тис. гривень, про що зазначається в декларації.
Відповідно до пункту 3 Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до пункту 22 Положення № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства.
Згідно з пункту 24 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства, крім осіб, які перебувають за кордоном понад 60 днів на день звернення за призначенням житлової субсидії.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово- комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України» (далі - Постанова №1041) повноваження стосовно призначення житлових субсидій з 01.12.2022 передано органам Пенсійного Фонду України.
Відповідно до п. 49 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості в заяві, декларації, інших документах, що вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 позивачем прийнято рішення про призначення субсидії у грошовій безготівковій формі для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.
Правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні визначає Закон України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат", відповідно до якого (ст.1) органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової та бюджетної політики (Міністерство фінансів України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136 (у редакції постанови КМУ № 443 від 22.05.2019) затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат (далі Порядок №136).
Пунктом 6 Порядку №136 визначено, що за результатами верифікації Міністерство фінансів України щомісяця до 25 числа надає органам, що здійснюють державні виплати, рекомендації щодо проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності з метою забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.
Пунктами 125 та 127 Положення № 848 визначено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому, п`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку.
Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Стаття 1214 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Згідно з статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Аналіз положень статті 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22.01.2014 по справі № 6-151цс13 та постанові від 02.07.2014 по справі № 6- 91цс14.
Оскільки сума отримана відповідачем за документами, які піддаються сумніву, вказана обставина свідчить про недобросовісність набувача, тому така в силу статті 1215 ЦК України має бути з нього стягнута.
У добровільному порядку надмірно виплачену житлову субсидію відповідач не повернув.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приймаючи до уваги встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що надміру виплачена призначена житлова субсидія за період з 01.02.2024 по 30.06.2024 в сумі 9444,57 грн., яка була виплачена відповідачу внаслідок свідомого не повідомлення ним інформації, що впливає на призначення житлової субсидії, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.
Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами статті 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, статтями 16, 1212, 1214, 1215 ЦК України, та керуючись статтями 4, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-285, 352, 354, ЦПК України, суд
Цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії - задовольнити.
Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.Ю. Брюховецький