Номер провадження: 22-ц/813/1529/25
Головуючий у першій інстанції Суворова О.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д.,Сегеди С.М.,

переглянув у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в інтересах якого діє Жукова Лідія Миколаївна, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2024 року по справі за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2023 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 , 1958 року народження, перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як отримувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житловокомунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (із змінами та доповненнями).

З жовтня 2015 року ОСОБА_1 отримувала субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, призначення субсидії на наступні періоди провадились управлінням без звернення ОСОБА_2 , в автоматичному режимі. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до управління та надала паспорт, на підставі якого було з`ясовано, що ОСОБА_1 , станом на 01.05.2018 перебувала у шлюбі. Таким чином, оскільки зміни до Положення були доведені до відома населення у порядку, встановленому Законом, ОСОБА_1 має повернути суму надміру виплаченої субсидії в розмірі 3 054,31 грн за період з 01.02.2019 по 30.09.2019, про що її було проінформовано та 10.10.2019 направлено повідомлення про повернення коштів. Відповідачку рекомендованим листом від 18.11.2020 вдруге було повідомлено про необхідність повернення надміру виплачених коштів субсидії в розмірі 3 054,31 грн. Станом на дату подання позовної заяви до суду відповідачем у добровільному порядку не повернуто надміру отриману житлову субсидію на суму 3 054,31 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 3 054 гривні 31 копійку та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

У судове засідання до суду першої інстанції 02.05.2024 з`явились: представник позивача за довіреністю Жукова Л.М., відповідачка ОСОБА_1 . Представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Відповідачка ОСОБА_1 просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач просить стягнути з неї надміру виплачену субсидію за період лютий вересень 2019 рік, тобто з порушенням строку позовної давності.

02 травня 2024 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси в задоволенні позову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради, в інтересах якого діє Жукова Лідія Миколаївна, подано апеляційну скаргу в якій апелянт просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі,посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо пропуску строку позовної давності, оскільки такі строки продовжувались на час дії карантину.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 274, ч. 1 ст. 368, 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Ухвалюючи рішення по суті спору, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак оскільки позивач пропустив строк позовної давності, суд залишив без задоволення позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи 26.01.2018 ОСОБА_1 звернулась із заявою № 133 про призначення житлової субсидії (а.с. 9). Цього ж дня відповідачка подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії (а.с. 10).

Відповідно до довідок про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 29.01.2018, 21.05.2018, 16.05.2019 ОСОБА_1 проживає одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 22, 26).

В матеріалах справи міститься Повідомлення від 27.09.2019 Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси, в якому ОСОБА_1 запрошено звернутись до управління з питань призначення субсидії (а.с. 28).

Як зазначив позивач, в жовтні 2019 року гр. ОСОБА_1 звернулась до управління та надала паспорт, на підставі якого було з`ясовано, що гр. ОСОБА_1 станом на 01.05.2018 перебувала у шлюбі. На копії паспорту відповідачка зазначила, що не проживає з чоловіком з 1998 року та місце проживання його невідоме (а.с. 30).

В судовому засіданні в суді першої інстанції відповідач пояснила, що одружена з 1981 року, що підтверджується штампом в паспорті. З 1998 року з чоловіком не проживає.

Згідно Витягу з рішення комісії по розгляду заяв з призначення населенню субсидій (Протокол №20 від 03.10.2019) скасовано субсидію ОСОБА_1 з травня 2018 року (а.с. 32).

10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про повернення коштів у сумі 3 054,31 грн за період з 01.02.2019 по 30.09.2019, яке остання не отримала, про що свідчить копія поштового конверту із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 42-44). 23.09.2020 ОСОБА_1 направлено повідомлення про несвоєчасне надання інформації, що впливає на призначення субсидії (інформація про чоловіка), внаслідок чого ОСОБА_1 надмірно виплачені кошти субсидії за період з 01.02.2019 по 30.09.2019 у сумі 3 054,31 грн (а.с. 46). 18.11.2020 ОСОБА_1 направлено повідомлення про повернення коштів у сумі 3 054,31 грн за період з 01.02.2019 по 30.09.2019, яке остання не отримала, про що свідчить копія поштового конверту із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.47-51).

02 лютого 2021 року № 1515/540 до Департаменту праці та соціальної політики ОМР з Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси, який є структурним підрозділом Департаменту праці та соціальної політики ОМР, було надіслано лист про необхідність подання позовної заяви щодо стягнення надміру виплачених коштів з гр. ОСОБА_1 (а.с. 82-84).

Спірні правовідносини, які виникли в межах даної справи, регулюються Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 848 від 21.10.1995 (далі Положення).

Відповідно до п. 13 Положення в редакції від 26.01.2018, станом на момент звернення відповідачки з заявою про надання субсидії, для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання) відповідні документи.

Згідно п. 7 Положення в тій же редакції субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу.

Відповідно до п. 13 Положення в редакції після 01.05.2018 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання) відповідні документи.

При цьому, відповідно до п. 9 Положення в цій же редакції житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Отже, з наведених положень вбачається, що як станом на 26.01.2018 так і після 01.05.2018 громадянин, який звертається до відповідної установи для призначення йому субсидії обов`язково подає паспорт, на підставі якого посадова особа встановлює особу такого громадянина.

Тобто, обставина перебування відповідачки в шлюбі була відома позивачу з моменту звернення відповідачки з заявою про призначення субсидії. Вказане спростовує посилання позивача на той факт, що про вказані обставини він дізнався лише в жовтні 2019.

Крім того, згідно Положення на кожного одержувача житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення заводять справу, в якій зберігаються матеріали, необхідні для призначення житлової субсидії, та розрахунки її розміру.

За доводами позивача, відповідачка отримує субсидію з 2015 року, що, також, підтверджує обізнаність позивача про шлюб відповідачки ще з 2015 року.

Відповідно до п. 16 Положення в редакції після 01.05.2018 після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб).

Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктом 14 цього Положення.

Громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема:

зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу;

зміни у складі сім`ї члена домогосподарства;

зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання;

зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком;

зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання;

настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення.

У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація.

За обставинами даної справи склад сім`ї відповідачки з моменту призначення їй субсидії не змінився, а тому не виникло відповідного обов`язку повідомляти позивача про склад сім`ї. Крім того, позивач мав можливість самостійно перевірити відповідність документів особової справи відповідачки вимогам законодавства, діючого на момент вирішення питання про призначення субсидії та ухвалити відповідне рішення або викликати відповідачку раніше для уточнення даних її особової справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати (постанови КЦС ВС від 06.02.2019 у справі №545/163/17, від 11.03.2020 у справі №328/1056/19).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Вказане узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Враховуючи вище наведене, оскільки позивач не довів наявність недобросовісних дій відповідачки щодо набуття нею грошових коштів у вигляді житлової субсидії, а крім того позивач мав можливість самостійно перевірити відповідність документів особової справи відповідачки вимогам законодавства, діючого на момент вирішення питання про призначення субсидії та ухвалити відповідне рішення або викликати відповідачку раніше для уточнення даних її особової справи, однак не вчинив відповідних дій, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Однак суд першої інстанції не врахував вказаних обставин та дійшов помилкових висновків по суті спору.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до п. 12 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

За п. 19 У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Позивач звернувся до суду 21.12.2023, а тому не пропустив строк позовної давності.

Згідно п 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в інтересах якого діє Жукова Лідія Миколаївна, задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2024 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 16 травня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда