Справа № 216/1450/25
провадження №2/216/1567/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі:

головуючого судді - Гайтко Л.А.

за участю

секретаря - Маленька Т.О.

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2025 року до Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в якій позивачка просить суд постановити рішення,

Ухвалою суду від 04.03.2025 року провадження по справі було відкрито, справу було призначено до розгляду у спрощеному провадженні без виклику сторін.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін повідомлявся судом належним чином, що підтверджується документально, та додатково повідомлявся за допомогою оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 року. Шлюб між ними було розірвано рішенням Центрально-Міського районного суду в м. Кривий Ріг від 30.01.2018 року, справа № 216/4729/17. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . На утримання дитини до його повноліття з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на підставі рішення Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 30.01.2018 року, справа № 216/4729/17. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Державному професійно-технічному училищі 1, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Син проживає разом із позивачем, що підтверджується довідками з місця їх проживання, та перебуває на утриманні позивача. Син навчається на денній формі навчання, що підтверджується свідоцтвом про відвідування навчального закладу, та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач працює командиром військової частини НОМЕР_1 (адреса в/ч: АДРЕСА_2 ), та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати дитину, що продовжує навчання. Відповідач інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, а отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина з настанням ним повноліття не надає.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - «Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Виходячи з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно роз`яснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його навчання слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до закінчення сином навчання у Державному професійно-технічному училищі 1, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та не довше ніж до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 27.02.2025 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 182, 185,198-201 Сімейного Кодексу України, п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №6 від 15 травня 2006 року, роз`яснень Пленуму ВСУ у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати щомісячно з відповідача ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, громадянство Україна, паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , військовослужбовець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , м.т. НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 ) ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_5 , тел. НОМЕР_7 , аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення сином навчання у Державному професійно-технічному училищі 1, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та не довше ніж до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 27.02.2025 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, громадянство Україна, паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , військовослужбовець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , м.т. НОМЕР_4 , судовий збір на користь держави в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Суддя Л.А. ГАЙТКО