РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/5953/24

провадження у справі № 2/0285/455/25

13 травня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді………………..........Літвин О. О.,

секретаря…………………………......Клечковської М. М.,

з участю: представника відповідача...................Туровича М. І. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», поданим в його інтересах представником Киричук Галиною Миколаївною,

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року банк звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості на загальну суму 60889,17 грн, яка складається:

за кредитним договором №901 в розмірі 23354,37 грн, з яких 11320,85 грн сума заборгованості за кредитом; 1,61 грн заборгованість за процентами; 12031,91 грн заборгованість за комісією;

за кредитним договором №101 в розмірі 37534,8 грн, з яких 21148,45 грн сума заборгованості за кредитом; 3,27 грн сума заборгованості за процентами; 16383,08 грн заборгованість за комісією.

В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем у вересні 2021 та лютому 2022 року було укладено з банком зазначені вище договори, відповідно до умов яких вона отримала грошові кошти, які у строк не повернула.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення позичених коштів утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач 07.01.2025 подала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги визнає частково, а саме: заборгованість за кредитами визнає в повному обсязі, однак нарахування банком процентів та заборгованості за комісією вважає безпідставними, необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

17.09.2021 між нею та банком було укладено кредитний договір №901, відповідно до якого вона отримала 20000 грн. По даному кредиту з 17.03.2022 по 18.07.2022 банком було введено кредитні канікули.

23.02.2022 між нею та банком було укладено кредитний договір №101, відповідно до якого вона отримала 30001 грн. В зв`язку з погіршенням фінансового стану її та її сім`ї в неї не було коштів сплачувати кредит. 25.02.2022 її чоловіка, ОСОБА_2 , було мобілізовано та на даний час він перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 . 26.03.2024 чоловік отримав статус учасника бойових дій. Відповідач вважає, що зазначений позов у частині вимоги сплати штрафних санкцій, пені та відсотків за користування кредитом є незаконним та необґрунтованим з огляду на ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі по тексту Закон). Вважає, що вона як дружина військового звільнена від нарахувань за процентами та комісією.

11.02.2025 представником позивача було подано відповідь на відзив, відповідно до якого відповідач погодилася із запропонованими умовами кредитування та фактично отримала кредитні кошти на умовах передбачених Кредитними договорами. Вимоги для укладення договору споживчого кредиту Банком виконано відповідно до чинного законодавства. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наданими у якості доказів матеріалами.

Відповідач не надала документальних доказів, які свідчать про погашення заборгованості. Правовідносини за Кредитним договором №901 виникли та кредитні кошти були надані 17.09.2021, а військовослужбовцем чоловік відповідача став 25.02.2022, відповідно, вона не має пільг згідно Закону по кредиту, який виданий до отримання чоловіком статусу «військовослужбовець». Також, відповідач не довела, що зверталася до Банку з належно оформленими документами, які надають згідно закону право на пільги, до початку кредитування з метою розгляду Банком підстав для надання пільг і віднесення її до особливої категорії позичальників.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав поданий відзив на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить наступного висновку.

Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.ст.1048, 1054 ЦК України).

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента.

17.09.2021 ОСОБА_3 звернулася до ПУМБ з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписала заяву №901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої підтвердила, що приймає Публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті, так і послуг, що можуть бути надані в процесу обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі, через дистанційні канали обслуговування.

З заяви також вбачається, що банк надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі в сумі 20000 грн, з процентною ставкою 0,01% річних, строком на 24 місяці, з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99%.

Цього ж дня відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом вищевказаної заяви.

Відповідно до платіжної інструкції від 17.09.2021 на кредитний рахунок ОСОБА_1 перераховано 20000 грн кредитних коштів за договором №901 від 17.09.2021. Отримання відповідачем кредитних коштів також підтверджується випискою/особовим рахунком.

23.02.2022 ОСОБА_3 повторно звернулася до ПУМБ з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписала заяву №101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої підтвердила, що приймає Публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті, так і послуг, що можуть бути надані в процесу обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі, через дистанційні канали обслуговування.

З заяви вбачається, що банк надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі в сумі 30111 грн, з процентною ставкою 0,010% річних, строком на 24 місяці, з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%.

Цього ж дня відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, зміст якого узгоджується зі змістом вищевказаної заяви.

Відповідно до платіжної інструкції від 23.02.2022 на кредитний рахунок ОСОБА_1 перераховано 30001 грн кредитних коштів за договором №101 від 23.02.2022. Отримання відповідачем кредитних коштів також підтверджується випискою/особовим рахунком.

Із вищенаведеного вбачається, що позивачем надано суду належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитних договорів та отриманням відповідачем кредитних коштів.

До заяв №901 від 17.09.2021 та №101 від 23.02.2022 банк додав Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 15.03.2021), пунктом 2.2.5 Розділу І якої передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору він ознайомився з повним його текстом (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма його умовами.

За пунктами 5.1.4, 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти, зокрема заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені договором.

За невиконання, неналежне виконання своїх обов`язків сторони несуть відповідальність, передбачену умовами договору та чинним законодавством України (п.6.1 Розділу І публічної пропозиції).

Станом на 09.09.2024 заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором №901 становить 23354,37 грн, з яких 113020,85 грн сума заборгованості за кредитом; 1,61 грн заборгованість за процентами; 12031,91 грн заборгованість за комісією;

за кредитним договором №101 в розмірі 37534,8 грн, з яких 21148,45 грн сума заборгованості за кредитом; 3,27 грн сума заборгованості за процентами; 16383,08 грн заборгованість за комісією.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача письмові вимоги (повідомлення) від 09.09.2024 рекомендованим листом про погашення заборгованості по кредитним договорам.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Отже, надані банком виписки є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитами.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд вважає, що пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), що розміщена у вільному доступі на веб-сайті кредитодавця, є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначає порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Підписанням заяв відповідач беззастережно підтвердила, що прийняла Публічну Пропозицію ПУМБ, розміщену на його офіційному сайті.

З огляду на наведене, суд вважає, що між ОСОБА_4 та банком правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомилася, погодилася та не сприймала їх, як невигідні для себе.

При укладенні спірних договорів сторони досягли згоди щодо всіх їх істотних умов та у них, відповідно до приписів ст.11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із договорів

У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Перед укладенням договорів відповідач була вільною в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, порядком погашення по кредиту (графіком) вона була ознайомлена, погодилася з ними та прийняла їх.

Відповідач, підписавши договори, не лише погодила їх умови, зокрема розмір кредитів, грошову одиницю, відсотки, комісії, строк та умови кредитування, але й скористалася кредитами.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст.12 ЦПК України), який забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним ніж протилежний.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України).

Суд відхиляє доводи відповідача з приводу неправомірності нарахування заборгованості по комісії та вважає слушними доводи позивача з огляду на наступне.

На момент укладення договорів з відповідачем діяв Закон України «Про споживче кредитування», який є спеціальним законом, що регулює кредитні правовідносини у сфері споживчого кредитування та на відміну від Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість включення у договір комісійної винагороди кредитодавця, зокрема до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться: витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Умова про комісію була узгоджена між Банком і відповідачем, що підтверджується її згодою. Підписавши кредитні договори, в яких зазначено про щомісячну комісію в розмірі 998 грн (договір від 17.09.2021) та 897,03 грн (договір від 23.02.2022), відповідач погодилась на умови кредитування. Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право кредитодавця на встановлення комісії.

Беззастережно прийнятою відповідачем Пропозицією ПУМБ, зокрема п.5.7.3 розділу ІІ, погоджено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в заяві на приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії).

Відповідач не була позбавлена можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення Банку у письмовій формі з одночасним поверненням грошових кошів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором, як це передбачено ст.15 Закону України «Про споживче кредитування». Жодних заперечень щодо змісту договору, порядку взаємодії відповідач Банку не висловила, що свідчить про її згоду з умовами договору.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів. Зазначені договори недійсними не визнано.

Згідно долучених відповідачем документів, вона є дружиною ОСОБА_2 , який з 25.02.2022 перебуває на військовій службі, є учасником бойових дій та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

Пункт 15 статті 14 Закону передбачає, що військовослужбовцям та їх дружинам не нараховуються штрафні санкції, проценти за користування кредитом та пеня за невиконання зобов`язань перед, у тому числі банками.

Відтак, доводи представника відповідача з приводу неправомірності нарахування процентів за спірними кредитними договорами заслуговують на увагу та суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити. Однак, хибними є його твердження щодо відсутності обов`язку у відповідача, як дружини військовослужбовця, сплачувати комісію, передбачену умовами наданих їй кредитів, зокрема пунктами 5 заяв, оскільки від таких виплат військовослужбовці та їх дружина (чоловік) не звільняються. Проценти є платою за користування кредиту, комісією є платіж за обслуговування кредиту. І це є різні за правовою природою платежі.

Окрім того, обізнаність Банка про особливий статус відповідача в контексті Закону повинна бути до моменту видачі кредиту. Втім, відповідач про такий свій статус не повідомила кредитодавця ні у 2022 році, коли її чоловік став військовослужбовцем, ні протягом наступних років, ні після подачі у листопаді 2024 року даного позову, а лише 23.01.2025, тобто після нарахування їй заборгованості.

Правильність проведеного позивачем розрахунку станом на 09.09.2024 відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку.

Суду не було надано доказів, які б підтверджували належне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості по тілу та комісії.

Як на момент укладення Кредитних договорів так і протягом строку кредитування кредитодавець мав правомірні очікування на отримання комісій за користування грошовими коштами до дня повернення кредитів, а відтак право вимоги позивача щодо їх сплати є правомірним.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК).

За правилами ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону.

З огляду на погоджені умови кредитування, суд вважає доведеною суму заборгованості відповідача перед позивачем на загальну суму 60884,29 грн, яка складається з: 32469,30 грн заборгованості по тілу кредиту (11320,85 + 21148,45) та 28414,99 грн комісії (12031,91 +16383,08).

Доказів про проведення будь-якого перерахунку за Кредитними договорами відповідача матеріали справи не містять.

Відтак, наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до ОСОБА_1 та правомірність нарахування заборгованості за договором №901 від 17.09.2021 та договором №101 від 23.02.2022, однак в меншому розмірі, ніж заявлено у позовній заяві.

Доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе кредитні зобов`язання, заборгованість за договорами не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Керуючись статтями 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )

на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» ()

заборгованість за кредитними договорами №901 від 17.09.2021 та №101 від 23.02.2022 в загальному розмірі 60884,29 грн та 2422,40 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, рішення набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на нього безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя О. О. Літвин