ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 травня 2025 року

м. Харків

Справа № 641/6237/24

Провадження № 22-ц/818/2251/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В,, Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Львової С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, особа, щодо якої розглядається заява ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, за апеляційною скаргою органу опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, в особі представника Кондратенка Євгена Петровича, на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 січня 2025 року, постановлену суддею Зелінською І.В., -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, особа, щодо якої розглядається заява ОСОБА_2 .

В обгрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його матір`ю, з якою заявник проживає на теперішній час та повністю здійснює фактичну опіку над нею, оскільки внаслідок свого стану вона не може висловлювати свої думки, не спроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду.

Одночасно із вказаною заявою заявник подав до суду клопотання, у яких просить суд витребувати медичну документацію щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР та призначити судово-психіатричну експертизу.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 січня 2025 року клопотання ОСОБА_1 задоволено.

Призначено у справі судово-психіатричну експертизу психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручити експертам Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1. Чи хворіє ОСОБА_2 на хронічні, стійкі психічні розлади ?

2. Чи може ОСОБА_2 за своїм станом здоров`я усвідомлювати свої дії та керувати ними ?

Попереджено експерта, що безпосередньо буде проводити дослідження, про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експерта надано матеріали цивільної справи №641/6237/24.

Витребувано з КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР всю наявну медичну документацію щодо ОСОБА_2 , яку направлено експертам Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» для проведення експертизи.

Провадження по справі № 641/6237/24 на час проведення експертизи зупинено.

В апеляційній скарзі орган опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, в особі представника Кондратенка Є.П., просить ухвалу суду в частині призначення експертизи скасувати та постановити в цій частині нову про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у відповідності до вимог ст. 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною повинні бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У наданій до суду першої інстанції заяві заявник ОСОБА_1 зазначає, що особа, відносно якої заявник бажає встановити опіку, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Проте, заявником не наведено документального обґрунтування свого міркування з приводу наявності саме психічної хвороби у ОСОБА_2 . Не зазначено чи хворіє ОСОБА_2 на психічну хворобу, яка здатна впливати на здатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , за висновками лікарсько-консультативної комісії міської клінічної лікарні № 13 Харківської міської ради, не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8662 ОСОБА_2 страждає на ішемічний та кадіоемболічний інсульт, гіпертонічну хворобу ІІІ ст., церебральний атеросклероз дисциркулярної енцефалопатії ІІ ст. ОСОБА_2 знаходиться на обліку в КНП «Міський психоневрологічному диспансері №3» ХМР і має амбулаторну картку як ВПО. Згідно з Національним класифікатором хвороб України «Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021» наведені у матеріалах справи діагнози, які встановлені ОСОБА_2 не належать до психічних розладів.

Відповідно до витребуваної судом довідки від 02.12.2024 №3171 КНП ХОР «ОПНД №3» ОСОБА_2 була оглянута лікарем-психіатром одноразово 12.11.2020 для неврологічної МСЕК. За висновками огляду встановлено попередній діагноз: органічне ураження центральної нервової системи. Окрім того, згідно зазначеної довідки ОСОБА_2 під наглядом не перебуває.

Обов`язковою умовою для призначення експертизи у справах про визнання особи недієздатною є обґрунтованість припущення щодо наявності психічного розладу особи.

Між тим, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 страждає саме на психічні захворювання та стан її психічного здоров`я є таким, що дає підстави вважати наявність таких хвороб, які пливають на її здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Посилання заявника щодо наявності в ОСОБА_2 психічного захворювання є його суб`єктивним судженням та припущенням.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника Закоморної К.О., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що ОСОБА_2 перенесла інсульт у серпні 2016 р. в м. Анталія, Туреччина. З жовтня 2016 року знаходиться на лікуванні у м. Харкові. Її когнітивні можливості також обмежені, залежать від психоемоційного стану. За висновками лікарсько консультативної комісії міської клінічної лікарні № 13 Харківської міської ради, ОСОБА_2 не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8662 у ОСОБА_3 ішемічний і кардіоемболічний інсульт, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст.. ОСОБА_2 знаходиться на обліку в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР і має амбулаторну картку як ВПО. Одночасно із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна він подав до суду клопотання, у яких просив суд витребувати медичну документацію щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР та призначити судово-психіатричну експертизу. ОСОБА_2 приймала участь у судовому засіданні 22 січня 2025 року, але на мовний контакт не змогла вийти.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Бондаренко Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду. В обгрунтування відзиву зазначає, що діючим законодавством України встановлено презумпцію психічного здоров?я людини. Жодних даних про психічний розлад здоров?я ОСОБА_2 матеріали справи не містять у зв?язку із чим відсутні підстави для встановлення психічного стану ОСОБА_2 шляхом призначення у справі судово-психіатричної експертизи.

Посилання заявника на наявність у ОСОБА_2 психічного захворювання є його припущенням. ОСОБА_2 є психічно здоровою людиною. Проведення судово-психіатричної експертизи грубо порушує її право на презумпцію психіатричного здоров?я.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про призначення у справі судово-психіатричної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи мітяться достатньо відомостей щодо психічного розладу здоров?я ОСОБА_2 , натомість вирішення питання про те, чи може вона розуміти значення своїх дій та керувати ними потребує спеціальних знань в галузі психіатрії.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні (пункт 1 частини 2 статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Частиною 3 статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

Обґрунтовуючи заяву про проведення судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_1 зазначає, що його мати ОСОБА_2 у серпні 2016 року перенесла інсульт. Є особою з інвалідністю І групи за опорно-руховим апаратом. Її конгнітивні можливості обмежені, залежать від психоемоційного стану. Вона потребує сторонньої допомоги. Вона може впізнавати людей, розуміти прості прохання, чи вирішувати приклади, наприклад, рахування в стовпчик, але якщо вона буде знесилена, чи погано себе почувати, через погоду, то ці завдання для неї будуть нездійсненні. Може відповідати так, чи ні, але прочитати та написати відповідь на запитання не зможе. Розуміє лише короткі речення, а краще візуалізувати прохання, якщо перепитати усно - може не зрозуміти. Наприклад, прохання подати гребінець, окуляри чи підняти руку, без візуальної взаємодії, може не зрозуміти. Пересувається з палицею, їсть самостійно, але сама не приготує. Вона не може самостійно приймати ліки і обслуговувати себе, обмежена в здатності самостійного пересування, орієнтації, спілкування та контролю поведінки.

Стаття 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначає презумпцію психічного здоров`я.

Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" психічні розлади - розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті.

Тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати (частина 1 статті 105 ЦПК України).

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.

Висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (частини 1 та 2 статті 102 ЦПК України).

Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно з пунктом 3 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №753/18618/18 зазначено, що: «Для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі психіатрії, суди попередніх інстанцій проігнорували положення частини першої статті 105 ЦПК України, якою передбачено обов`язкове призначення експертизи для встановлення психічного стану особу, визначили психічний стан ОСОБА_2 лише на підставі дослідженої медичної документації та показів учасників справи і свідків, що дає підстави для висновку про неповне встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи».

В апеляційній скарзі Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження розладу психічного стану ОСОБА_1 .

Під достатніми даними слід розуміти будь-яку інформацію, яка дозволяє припустити наявність у фізичної особи певних психічних розладів. Джерелом інформації може бути медична документація (медичні карти амбулаторного чи стаціонарного хворого із психіатричних закладів або виписки з них; довідки з психоневрологічних закладів про те, що особа перебувала чи перебуває на обліку через психічне захворювання; довідки з медичних закладів про наявність захворювань які не є психічними, але які впливають на психічну діяльність особи; покази свідків, що мають підстави давати свідчення про психічний стан особи тощо.

Як свідчать матеріали справи з 01 грудня 2023 року ОСОБА_3 є особою з інвалідністю І групи безстроково. Причини інвалідності загальне захворювання, ураження рухово-опорного апарату (а.с.17).

Згідно відповіді в.о. директора КНП ХОР «Обласного психоневрологічного диспансеру №3» Ю. Офіцерова від 02 грудня 2024 року №3171, ОСОБА_3 , по направленню лікаря-невропатолога, одноразово, 12 листопада 2020 року була оглянута лікарем-психіатром КНП ХОР «ОПНД №3» для неврологічної МСЕК.

Як вбачається із доповнень до направлення на МСЕК ОСОБА_3 за даними об?єктивного спостереження лікаря психіатра КНП «Місцевого психоневрологічного диспансеру №3» Харківської міської ради від 12 листопада 2020 року, контакт крайньо формальний. Скарги пред?явити не може внаслідок афазії. На звичайну мову киває головою. Інструкції розуміє лише прості. Вираз обличчя розгублений, на обличчі посмішка. Емоційно лабільна, нестійка. Мислення торпідне. Когнітивно знижена. Швидко астенизується, стає непродуктивною. Активної психотичної симптоматики не виявлено.

Діазноз: органічне ураження ЦНС судинного генезу (ГПМК 2016 рік) з когнітивним зниженням та емоційною лабільністю. Астенічний синдром (а.с.18).

Згідно висновку лікарського-консультативної комісії КНП «МКЛ №13» Харківської міської ради №854 від 12 червня 2024 року ОСОБА_3 встановлено наступний діагноз: «стійкі наслідки перенесеного ішемічного інсульту з грубим правобічним спастичним геміпарезом, вираженим порушенням функцій руху; ходьби, сенсо-моторною афазією; змішана судинна гіпертонічна; постінсультна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. з лікварно-венозною дистензією вестибуло атаксичним синдромом; епісиндромом. Гепіртонічна хвороба, ризик дуже високий (а.с.19).

Крім того, заявником було надано виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8662 КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №7», з якої вбачається, що ОСОБА_3 встановлено діагноз: інфікована рана лівої кістки. Відрив сухожилкового розгинача 4 пальця лівої кістки. Ішемічний (кардіоемболічний) інсульт у басейні лівої середньо мозкової артерії з правобічним геміпарезом та сенсо-моторною афазією. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Церебральний атеросклероз. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. (20). Неврологічний статус: рівень свідомості ясний, на запитання не відповідає, інструкції не виконує.

Таким чином, враховуючи дані психіатричного огляду та відомості про стан здоров`я особи, вік ОСОБА_3 , колегія суддів вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для призначення експертизи.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу органу опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, в особі представника Кондратенка Євгена Петровича, залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна