Справа № 293/205/25
Провадження № 2/293/225/2025
УХВАЛА

26 травня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Чайківської Н.М., ордер серії АМ № 1119955 від 04.03.2025

представника відповідача Криніна І.О., ордер серії АМ № 1119639 від 31.03.2025

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Черняхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

24.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , за змістом якої просить:

визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

зобов`язати Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 1 від 11.09.2019, вчинений Виконавчим комітетом Стиртівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , вказавши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25.02.2025 суд у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України сформував запит в ЄСІТС "Електронний суд", та отримав відповідь з ЄДДР № 1144034 від 25.02.2025 щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 03.03.2025 суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

05.03.2025 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позову.

Ухвалою від 10.03.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовчий розгляд справи призначив на 03.04.2025.

Одночасно п.4 вказаної ухвали суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)( адреса: вул. Шевченка,4, с-ще Черняхів, Житомирський район, Житомирська область, 12301).

31.03.2025 за вх. №1837 від адвоката Криніна І.О., як представника відповідача ОСОБА_2 , надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, за змістом якого просить зупинити провадження у цивільній справі № 293/205/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів на утримання дитини до видання наказу командиром військової частини НОМЕР_3 про звільнення ОСОБА_2 , з військової служби за мобілізацією.

03.04.2025 розгляд справи не відбувся з підстав перебування головуючої судді в нарадчій кімнаті по справі №293/67/25. Наступне підготовче судове засідання суд призначив на 23.04.2025.

Ухвалою від 23.04.2025, яка занесена до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України, суд відклав підготовче судове засідання на 26.05.2025.

21.05.2025 через ЄСІТС систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли письмові заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідач в судове засідання від 26.05.2025 не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання в інтересах відповідача про зупинення провадження у справі та просив його задовольнити.

В обґрунтування клопотання зазначає, що з 24.07.2023 та по теперішній час старший солдат ОСОБА_2 , перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_3 , яка здійснює заходи із захисту батьківщини у зв`язку з військовою агресією рф в Україні та перебуває в зоні ведення бойових дій, що підтверджує довідкою Ф 5 вказаної військової частини від 08.11.2023 № 2929, посвідченням про відрядження ОСОБА_2 , витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 04.11.2024 № 325.

Зазначає, що з вказаних підстав відповідач не має змоги з`явитися до суду та приймати участь у розгляді справи та бажає, щоб справа без його участі не розглядалася.

Відтак, уважає клопотання обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам, визначеним п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, згідно із якими на суд покладений обов`язок зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання сторони відповідача.

Заперечуючи проти клопотання сторона позивача зазначає, що представником відповідача до клопотання про зупинення провадження не додано доказів переведення військової частини на воєнний стан, участі у виконанні відповідачем бойових завдань і тривалості його перебування в місці виконання цих завдань. Крім того, з моменту видачі долучених до клопотання документів пройшов тривалий час. Зокрема, довідка форми 5 датована 08.11.2023, а витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_3 та посвідчення про відрядження, відповідно 04.11.2024 та 05.11.2024, що вказує на неактуальність таких документів.

Окрім того, просить суд зважити на ту обставину, що відповідач користується правничою допомогою адвоката, мав можливість особисто надрукувати та підписати заяву від 28.03.2025 про відкладення розгляду справи та подати її електронною поштою особисто завірити документи, додані до заяви, був представлений адвокатом на підготовчому засіданні, що відбулося 23.04.2025, уповноважив свого представника на подання клопотання про зупинення провадження у даній справі, надав йому відповідні повноваження, тому таке зупинення хоч, імовірно, і відповідатиме певним інтересам відповідача, але може зашкодити інтересам малолітньої дитини в отриманні передбаченого законом утримання з боку її батька, батьківство якого також встановлюється у даному судовому провадженні.

Також звертає увагу суду на ту обставину, що зупинення провадження суперечитиме реалізації найкращих інтересів дитини, закріплених у Конвенції ООН про права дитини.

Дослідивши матеріали справи, зміст клопотання про зупинення провадження у справі та заперечень проти клопотання, суд дійшов такого висновку.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 252 ЦПК України може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про Збройні Сили України", Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

З`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, організації та підтримання дій руху опору, проведення військових інформаційно-психологічних операцій, боротьби з тероризмом і піратством, заходів щодо здійснення захисту життя, здоров`я громадян та об`єктів (майна) державної власності за межами України, забезпечення їх безпеки та евакуації (повернення), посилення охорони державного кордону, захисту суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі та їх правового оформлення, забезпечення безпеки національного морського судноплавства України у відкритому морі чи в будь-якому місці поза межами юрисдикції будь-якої держави, заходів щодо запобігання розповсюдженню зброї масового ураження, протидії незаконним перевезенням зброї і наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів у відкритому морі, ліквідації надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, кризових ситуацій, надання військової допомоги іншим державам, а також брати участь у міжнародному військовому співробітництві, міжнародних антитерористичних, антипіратських та інших міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки на підставі міжнародних договорів України та в порядку і на умовах, визначених законодавством України.

Структура Збройних Сил України визначена статтею 3 Закону України "Про Збройні Сили України", відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан

о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 і від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

У постанові Верховного Суду від 11.03.2025 року у справі № 904/4027/22 зазначено, що формальне перебування сторони по справі у складі Збройних Сил України є недостатньою підставою для зупинення провадження по справі. Суд має встановити, що військова частина, де проходить службу учасник справи, переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

У постанові від 05.06.2024 року у справі № 317/3364/21 та у постанові від 13.03.2025 у справі 557/1226/23 Верховний Суд звернув увагу на те, що для застосування припису п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України слід врахувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі щодо аліментів на утримання дитини, зокрема про зміну способу стягнення та їхнього розміру, хоч і відповідатиме певним інтересам того відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача та одночасно резюмує, що інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

Також суд звертає увагу, що доцільним є розділення перебування особи у військовій частині, що виконує бойові завдання безпосередньо у зоні бойових дій, що реально унеможливлює повноцінну участь такої особи у судовому процесі та перебування особи у військових частинах, що не беруть участі у виконанні бойових завдань у зоні бойових дій, і відтак не позбавлена можливості повноцінно користуватися своїми процесуальними правами.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підтвердження обставин для зупинення провадження по справі відповідачем надано копію довідки військової частини НОМЕР_3 від 08.11.2023 за №2929, яка видана старшому солдату ОСОБА_2 про те, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 АДРЕСА_3 з 24.07.2023, копію витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 04.11.2024 №325 про вибуття у відрядження, зокрема ст. солдата ОСОБА_2 , копію посвідчення про відрядження від 05.11.2024 №284, виданого старшому солдату призваному по мобілізації ОСОБА_2 про вибуття у розпорядження командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " з 05.11.2024 та копію військового квитка.

Водночас, доказів того, що військова частина, де проходить службу відповідач чи відряджений відповідач, переведена на воєнний стан в зоні бойових дій і про залучення відповідача до виконання бойових завдань у зоні бойових дій, матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" визначено та затверджено відповідний перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України", район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Натомість представник відповідача, звертаючись із клопотанням про зупинення провадження у справі не надав належних доказів перебування відповідача у складі військової частини, яка виконує бойові завдання на якійсь з цих територій.

Суд зазначає, що самі по собі довідки та накази про перебування сторони на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження по справі.

Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо.

Надані представником відповідача копії наказів та довідок, не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій відповідач перебуває на військовій службі.

Факт перебування відповідача у складі ЗСУ не доводить факту його перебування у структурному підрозділі ЗСУ, що переведений на воєнний стан та безпосередньо бере участь у бойових діях.

Також надана позивачем копія посвідчення про відрядження відповідача у розпорядження № 284 від 05.11.2024 в розпорядження ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " не є свідченням того , що відповідач проходить службу військовій частині, яка переведена воєнний стан та відповідач бере участь у виконанні бойових завдань.

При цьому суд виснує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Згідно ст. 58 ЦПК України, сторона, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, чим і скористався відповідач.

Передбачений у пункті 2 частини 1 статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Крім того, суд приймає до уваги той факт, що в справі ставиться питання про стягнення аліментів, що стосується матеріального утримання малолітньої дитини.

До того ж, інтереси відповідача у вказаній справі представляє адвокат Кринін І.О., який діє відповідно до ордеру на надання правничої допомоги серії АМ №1119639 від 31.03.2025 на підставі договору про надання правничої допомоги №12/25 від 31.03.2025 (а.с.75).

За змістом частини 2 статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 року N 8-рп/2002).

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

Відтак, об`єктивної неможливості розгляду справи суд не вбачає.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов переконання щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі, внаслідок чого у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 251, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі від 31.03.2025 за вх. № 1837 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 29.05.2025.

Суддя Людмила ЛОСЬ