Справа № 128/2845/24
Провадження № 22-ц/801/1127/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Фанда О. А.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 рокуСправа № 128/2845/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Панасюка О.С., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2025 року, ухвалене суддею Фанда О.А. в м. Вінниці, повне рішення складено 01 квітня 2025 року, в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: виконавчого комітету Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області як органу опіки та піклування, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,

встановив:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила:

- визнати недієздатною громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- у разі визнання ОСОБА_3 недієздатною, встановити над нею опіку та за поданням органу опіки та піклування призначити їй опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_3 є її матір`ю, проживає разом з нею за вказаною вище адресою. ОСОБА_3 є інвалідом першої «Б» групи по загальному захворюванню, внаслідок психічного розладу, і причиною її інвалідності є хронічне психічне захворювання важка деменція, обумовлена дегенеративними ураженням головного мозку (Хвороба Альцгеймера, судинна) з галюцінаціями, обмежена атрофія головного мозку, дегенеративне захворювання головного мозку з переважним враженням лобно-темпоральної ділянки, вестибуло-атактичний синдром, локалізована (фокальна) (парціальна) симптоматична епілепсія та епілептичні синдроми з простими парціальними нападами, без згадки про фармакорезистентну епілепсію, хронічна ішемічна хвороба серця не уточнена, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №14331 від 11 липня 2024 року. Вказане психічне захворювання призводить до того, що ОСОБА_3 має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності тощо.

Вказує, що її мати не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком лікарської комісії щодо необхідності стороннього догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розладу від 06 березня 2023 року.

Вона весь час доглядала за матір`ю, однак, оскільки останні роки фізичні можливості їй не дозволяють у повній мірі здійснювати догляд за матір`ю (догляд потребує значного фізичного навантаження) у зв`язку з погіршенням її стану, здійснення догляду та контролю за матір`ю фактично здійснює її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також мешкає за вказаною вище адресою.

ОСОБА_2 має добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває, а тому він має можливість і бажання здійснювати догляд за її матір`ю ОСОБА_3 і бути її опікуном.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною.

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановлено тривалістю 2 (два) роки з моменту набрання ним законної сили.

Заяву ОСОБА_1 в частині призначення опікуном над недієздатною ОСОБА_3 - ОСОБА_2 залишено без задоволення.

До встановлення опіки і призначення опікуна ОСОБА_3 покладено на виконавчий комітет Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, як орган опіки та піклування, здійснення обов`язків з опіки над недієздатною ОСОБА_3 ..

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні опікуном недієздатної ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове про задоволення заяви.

У скарзі зазначає, що вона, як дочка недієздатної, має право звертатися до суду із заявою про визнання матері недієздатною, а тому має право заявити вимоги про призначення опікуном над ОСОБА_3 свого чоловіка ОСОБА_2 заінтересованої особи у даній справі, який у судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив суд призначити його опікуном. Нормами закону передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Суд у даному випадку неповно дослідив обставини справи, невірно застосував норми матеріального права, що призвело до необґрунтованого формалізму.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді деменції, обумовленої дегенеративним захворюванням головного мозку (хвороба Альйгеймера), судомний синдром (F02.8), внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними, дійшов висновку про наявність підстав для визнання її недієздатною.

При цьому, встановивши, що ОСОБА_2 , який є заінтересованою особою у даній справі, із заявою до суду про призначення його опікуном в разі визнання ОСОБА_3 недієздатною не звертався, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для призначення його опікуном.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною не оскаржується, а тому рішення суду в цій частині в силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Що стосується висновку суду в частині відмови в призначенні ОСОБА_2 опікуном, то апеляційний суд не погоджується із мотивами такої відмови.

Встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 березня 1995 року (а.с.11).

10 квітня 2018 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Відповідно до довідки Якушинецької сільської ради від 25 квітня 2024 року №936/02-26, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживають без реєтрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

ОСОБА_3 має першу «Б» групу інвалідності по загальному захворюванню безтерміново, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №336734, виданою 22 лютого 2023 року на підставі акту огляду МСЕК №60343 та висновком лікарської комісії щодо необхідності стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №94, виданим КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» від 06 березня 2023 року (а.с.13,19).

Із Індивідуальної програми реабілітації інваліда №60343, заповненої 22 лютого 2023 року слідує, що загальна тривалість перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на інвалідності з 01 січня 2018 року (а.с.14-15).

Оскільки ОСОБА_3 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду, її дочка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №558 від 03 жовтня 2024 року, наданого в межах даної справи, ОСОБА_3 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді деменції, обумовленої дегенеративним захворюванням головного мозку (хвороба Альйгеймера), судомний синдром (F02.8) та внаслідок свого захворювання позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними (а.с.52-54).

Статтею 41 ЦК України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦПК України).

У статті 62 ЦК України зазначено, що опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

За змістом ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна (ч. 1 ст. 300 ЦПК України).

Вказані норми визначають, що із заявою про визнання фізичної особи недієздатною може звернутися, в тому числі, член її сім`ї, який виступає у такій справі заявником, а вже в процесі розгляду справи суд, встановивши необхідність встановлення опіки над фізичною особою, за поданням органу опіки та піклування призначає такій особі опікуна.

Суд першої інстанції у своєму рішенні не вказав, яка саме норма закону вимагає, що опікуном можливо призначити лише особу, яка звернулася із відповідною заявою до суду, тобто заявника.

Відтак, рішення суду першої інстанції в цій частині залишатися в силі не може та підлягає скасуванню.

Важливим аспектом є те, що така особа повинна відповідати вимогам закону та з його кандидатурою має погодитися орган опіки та піклування.

За змістом ч. 3 ст. 63 ЦПК України, фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою.

З висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та піклування із заявою про можливість призначення його опікуном, однак, дату надходження такої заяви встановити не можливо.

Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21).

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі відповідно до вимог ЦПК України. При внесені подання, орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Відсутність подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи опікуном унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення опіки, суд не діє самостійно, а приймає рішення на підставі подання органу опіки та піклування.

З матеріалів справи встановлено, що органом опіки та піклування Якушинецької сільської ради надано висновок про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 (без зазначення дати його складення), який затверджений рішенням виконавчого комітету сільської ради від 20 серпня 2024 року.

Апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_1 звернулася із заявою в порядку ст. 60 ЦК України і за результатами розгляду заяви просила визнати її матір недієздатною та встановити над нею опіку.

Отже, алгоритми дій передбачуваний і чіткий: спочатку визнають особу недієздатною, а тоді за поданням органу опіки та піклування встановлюється над цією особою опіка.

Ці процесуальні дії можуть бути вчиненні в одному провадженні або в різних.

У даному випадку заявник 16 липня 2024 року звернулася до суду із заявою, 20 серпня 2024 року орган опіки та піклування затверджує висновок про можливість призначення опікуна, а висновок судово-психіатричного експерта у даній справі надано лише 03 жовтня 2024 року, тобто через два місяці після надання органом опіки та піклування висновку про можливість призначення ОСОБА_2 опікуном.

Отже, висновок органу опіки та піклування було надано ще до того, як було встановлено, що ОСОБА_3 страждає на психічний розлад, внаслідок якого остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але має бути навпаки.

Крім того, сам висновок органу опіки та піклування Якушинецької сільської ради про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном над його тещі ОСОБА_3 є необґрунтованим, оскільки за його змістом неможливо встановити, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 склалися особисті приязні взаємини, що забезпечить належний догляд підопічній, вказане подання не містить належної мотивації такого рішення, прийняте із застосуванням суто формального підходу для вирішення питання про призначення опікуном саме ОСОБА_2 ..

Інших об`єктивних підстав призначення саме ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 у зазначеному поданні не міститься.

У висновку жодним чином не досліджено питання наявності інших осіб, зокрема, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічною, а також можливість ОСОБА_1 дочки ОСОБА_3 виконувати обов`язки опікуна у розумінні вимог ст. 63 ЦК України.

ОСОБА_2 не буде позбавлений можливості звернутися до органу опіки та піклування з метою підготовки цим органом належним чином обґрунтованого подання для подальшого звернення до суду з метою призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_3 ..

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви в частині призначення опікуна слід відмовити із зазначених вище підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає із зміні із викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 березня 2025 року за результатами розгляду заяви в частині призначення опікуна змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 травня 2025 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк