Справа №359/4140/25
Провадження №2/359/2497/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Кулик Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1553.

Від шлюбу дітей не мають.

На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб.

14 квітня 2025 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи (а.с.12).

Сторони у судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без їх участі.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 . Вказана обставина підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу.

Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Керуючись ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 280,289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 жовтня 2013 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1553 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Чирка С.С.