Номер провадження 2/495/1367/2025
20 березня 2025 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово судді Анісімової Н.Д.,
із участю секретаря судового засідання Кракатиця В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом селянського (фермерське) господарства «Колос» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, -
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
Рух справи у суді
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2024 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило.
Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Зазначене домоволодіння складається в цілому з двох житлових будинків, зазначених: літ.«А», житловою площею - 141,7 кв.м., загальною площею - 314,7 кв.м.; літ.«Б», житловою площею - 77,6 кв.м., загальною площею - 213,3 кв.м.; нежитлової будівлі - літ.«В», загальною площею - 167,3 кв.м.; нежитлової будівлі літ.«Ж», загальною площею - 137,1 кв.м.; нежитлової будівлі літ.«Є», загальною площею - 26,33 кв.м.; нежитлової будівлі з житловою квартирою літ.«Г», житловою площею - 20,6 кв.м., загальною площею - 217,6 кв.м.; будівлі банку - літ.«І», загальною площею - 446,0 кв.м..
Вказані 27/100 часток домоволодіння складаються з: будівлі банку - літ.«І», загальною площею - 446,0 кв.м., що вбачається з вищевказаних документів, а також з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25 листопада 2024 року №405140416, технічного паспорту на громадський будинок від 13 травня 2010 року, інвентаризаційна справа №730, реєстровий №1-150 виготовлений КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», а також листа Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 18 червня 2024 року №1092.
Іншими співвласниками вказаного об`єкту нерухомості, яке перебуває у спільній частковій власності, являються: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 (4/100часток); - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 (3/500часток); - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 (3/500часток); - ОСОБА_4 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (3/500часток); - ОСОБА_5 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, ОСОБА_6 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (1/100часток); - ОСОБА_7 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (4/100 часток); - ОСОБА_8 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (3/100 часток); - ОСОБА_9 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (4/100 часток); - ОСОБА_10 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (3/100 часток); - ОСОБА_11 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (4/100 часток); - ОСОБА_12 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (4/100 часток); - ОСОБА_14 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (4/100 часток); - ОСОБА_11 , дата народження невідома, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (4/100 часток); - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 (5/100 часток); - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ; - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий (в рівних частках 8/100 часток); - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 (16/100 часток); - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 (7/100 часток), що підтверджується з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25 листопада 2024 року №405140416 та листом Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 18 червня 2024 року №1092.
Позивач звернувся до суду з вимогою про виділення в натурі частки, яка належить позивачу та яка складається із будівлі банку - літ.«І», загальною площею - 446,0 кв.м., з припиненням права спільної часткової власності та визнанням за ним право власності на окремий об`єкт нерухомості.
Будь-якої угоди із відповідачами щодо порядку володіння та користування домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходиться на праві спільної часткової власності, позивач досягти не може, оскільки з вказаними особами не має змоги оформити нотаріально посвідчений договір про порядок володіння та користування вказаним житловим будинком, яке перебуває у позивача та відповідачів на праві спільної часткової власності, а також оформити нотаріально посвідчений договір про виділ (поділ) майна зі спільної часткової власності в натурі.
Позивач, користуючись своїм конституційним правом на вільне володіння та розпорядження своєю власністю, а також правом розпорядження своєю часткою у праві спільної часткової власності, що гарантовано ч.1 ст.361 ЦК України, бажає скористатись своїм правом, визначеним ч.1 ст.364 ЦК України, згідно положень якої співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Частка позивача у домоволодінні з технічної точки зори може бути виділена в натурі та при виділення в натурі спірного об`єкту нерухомості права відповідачів жодним чином порушені не будуть, оскільки кожен із належних учасникам справи об`єктів відокрмелний один від одного, до них проведені інженерні комунікації, мають окремі входи та виходи тощо, будь-яких ризиків для погіршення стану майна, що перебуває у спільній частковій власності відсутні, при виділі в натурі часток із майна спільної часткової власності можливо буде присвоїти окрему юридичну (поштову) адресу.
Про наявність технічної можливості виділу в натурі вказаних часток у житловому будинку свідчить договір купівлі-продажу (нерухоме майно) від 14 листопада 2022 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В., зареєстрований в реєстрі за №1160, а також акт приймання-передачі нерухомого майна до вказаного договору, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 листопада 2022 року №315054827, технічний паспорт на громадський будинок від 13 травня 2010 року, інвентаризаційна справа №730, реєстровий №1-150 виготовлений КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», а також лист Комунального підприємства «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 18 червня 2024 року №1092, в яких визначено, що наявна технічна можливість виділення 27/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належать селянському (фермерському) господарству «Колос», зі складу домоволодіння з наданням окремої поштової адреси. 27/100 часток домоволодіння фактично складаються з: будівлі банку - літ.«І», загальною площею - 446,0 кв.м..
Таким чином, враховуючи наявність технічної можливості та можливості присвоєння окремої юридичної (поштової) адреси, неможливості досягнення згоди зі усіма співвласниками щодо укладення нотаріального договору про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності (поділу об`єкта нерухомості) в судовому порядку вищевказана частка позивача у зазначеному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає виділу у натурі з припиненням права спільної часткової власності та визнанням за позивачем права власності на окремий об`єкт нерухомості.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.
Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивач не порушує, частка позивача в спільній частковій власності складається із конкретних приміщень, що розподілили власники добровільно та підтверджується технічним паспортом, суд вважає, що позов слід задовольнити.
Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч.2 ст.318 ЦК України).
Згідно ст.319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип не порушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядок, встановлених законом.
Частиною 1статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділу натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві спільної часткової власності.
Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Відповідно до ст.ст.358, 364 ЦК України кожен із співвласників спільної власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності.
У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Згідно ч.2 ст.367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку (квартири), що є спільною частковою власністю, суд встановлює, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку(квартири) з самостійним входом.
Поділ майна, що є об`єктом спільної часткової власності в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності стосовно усіх співвласників. Моментом припинення права спільної власності співпадає з моментом виникнення права на частину майна, що раніше було об`єктом права спільної часткової власності, як на окремий об`єкт права власності.
Висновки за результатами розгляду справи
Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що реалізація права співвласника щодо виділу належної позивачу частки в домоволодінні не порушить прав інших співвласників, частка позивача у спільній частковій власності на нерухоме майно, є відокремленою та може бути виділена в натурі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині виділення в натурі частки з припиненням права спільної часткової власності та визнання за позивачем права власності як на окремий об`єкт нерухомості.
Керуючись ст.ст.4, 12-13, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, -
Позов селянського (фермерське) господарства «Колос» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Анісімова Н.Д.