Справа №: 398/544/25
провадження №: 2/398/1276/25
"23" травня 2025 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,
представника органу опіки та піклування - Коряковцева Я.В.,
третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , в якому просить позбавити його мати ОСОБА_3 батьківських прав, у зв`язку з їх неналежним виконанням та стягнути на своє утримання аліменти. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . З 2011 року його мати, ОСОБА_3 , припинила відносини з батьком та самоусунулася від його виховання й утримання. До 2021 року про нього дбали батько та бабуся. З 2021 року, після того як батько почав проживати з іншою жінкою, його вихованням займається виключно тітка ОСОБА_2 . З серпня 2024 року, у зв`язку з війною, вони з тіткою проживають в с. Войнівка Олександрійського району Кіровоградської області. Його батько, ОСОБА_4 , є зниклим безвісти за особливих обставин, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти, від 20.01.2025 року. Відповідач з 2011 року не виконує батьківських обов`язків, не піклується про його життя та здоров`я, не утримує матеріально, не займається вихованням та навчанням, місце проживання відповідача йому не відоме.
Ухвалою суду від 05.02.2025 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 07.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Також просив призначити його піклувальником ОСОБА_2 за поданням органу опіки.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надала, відзив на позов не подала.
Представник третьої особи - виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування - Коряковцев Я.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача. Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її сина підтримав. Також підтримав подання про доцільність встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_1 та призначення піклувальника.
Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню, також просила задовольнити подання органу опіки про доцільність встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_1 та призначення її піклувальником останнього.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126,133,135 СКУ(а.с.5).
Батько позивача, ОСОБА_4 , є зниклим безвісти за особливих обставин, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти, від 20 січня 2025 року (а.с. 7).
Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 27.01.2025 року, позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації як ВПО і має склад сім`ї: ОСОБА_2 - тітка, ОСОБА_5 - племінниця(а.с. 20).
Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей Приютівської селищної ради від 20.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік дітей, які проживають в сім`ї, що потрапила в складні життєві обставини (а.с. 18).
Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей Приютівської селищної ради від 21.01.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було тимчасово влаштовано у родину тітки ОСОБА_2 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 17).
Відповідно до акту обстеження умов проживання, вбачається, що було створено належні умови проживання та виховання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).
Згідно з довідкою служби у справах дітей Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 17 січня 2025 року, відповідач ОСОБА_3 не зверталась до служби у справах дітей з приводу свого сина протягом всього часу проживання дитини на території Приютівської селищної ради (з серпня 2024 року по теперішній час) (а.с.10).
Згідно з письмовою заявою неповнолітнього ОСОБА_1 від 17 січня 2025 року, останній не заперечує проти позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього в судовому порядку (а.с. 9).
Згідно з висновком практичного психолога КУ ЦНСП Приютівської селищної ради від 21 січня 2025 року вбачається, що дитина своєї біологічної матері зовсім не знає. Також підтверджується, що відповідач ОСОБА_3 залишила родину і покинула сина з народження, з ним жодного разу не спілкувалась, участі у його вихованні та утриманні не приймала (а.с. 13).
Згідно з довідкою, наданою директором ЗЗСО Ліцей «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області від 15 січня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається на дистанційному навчанні і 11 класі ЗЗСО Ліцей «Гармонія» (а.с. 12).
Згідно з інформацією, наданою директором ЗЗСО Ліцей «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області від 15 січня 2025 року вбачається, що протягом часу навчання дитини у закладі, з вересня 2023 року, відповідач ОСОБА_3 не підтримувала контакти із закладом, не цікавилась вихованням та розвитком сина, батьківські збори не відвідувала, участі у шкільному вихованні своєї дитини не приймала. Вихованням та утриманням дитини займався батько, а з 2021 року і до теперішнього часу - тітка ОСОБА_2 (а.с. 11).
Виконавчий комітет Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її сина (а.с.22-23).
Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7,8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.
Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказав на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які порушують батьківські обов`язки та роз`яснив, що особи можуть бути позбавленні батьківський прав лише щодо дитини, яка не досягла повноліття, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення її батьківських прав.
Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку.
Згідно з ч.1 ст.182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язана матеріально утримувати дитину, та визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, бере до уваги вищенаведені обставини справи.
Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позовна заява направлена до суду 31.01.2025 року, отже аліменти стягуватимуться з цієї дати.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, що залучений до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, для здійснення представництва інтересів неповнолітнього позивача, звернувся до суду з поданням про призначення опікуном неповнолітнього позивача ОСОБА_2 .
Згідно положень ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст.58 ЦК України).
Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст.59 ЦК України).
Згідно зі ст.243 СК України, опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Відповідно до ч.2 ст.244 СК України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Згідно з ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини.
Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил).
Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3).
Таким чином, суд вважає, що для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин, а саме:
- батьки дитини померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими; позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку;
- наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном.
Орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє чи відповідає кандидат в опікуни вимогам закону, можливості виконувати опікунські обов`язки та стосунки з дитиною. Орган опіки та піклування може призначити опікуна своїм рішенням із видачею посвідчення.
Враховуючи те, що батько неповнолітнього позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , є зниклим безвісти за особливих обставин, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти, від 20.01.2025 року, мати самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, неповнолітній ОСОБА_1 з 2021 року проживає в родині тітки ОСОБА_2 (сестри батька) яка утримує та займається його вихованням, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги в цій частині.
Встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити його піклувальником - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок відповідача наступним чином: судовий збір за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав, сплачений позивачем при подачі позову, слід стягнути на користь позивача в розмірі 1211,20 грн., та судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду за майнову вимогу про стягнення аліментів, слід стягнути в дохід держави з відповідача в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись Конвенцією про права дитини, Декларацією прав дитини, ст.ст.150, 164, 166, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.4, 10-13, 76-83, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280 - 282, 352, 354 ЦПК України, суд,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити його піклувальником - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (остання відома адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 31 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття перераховуючи на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Зобов`язати ОСОБА_2 відкрити особистий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (остання відома адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (остання відома адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Судове рішення проголошено 23.05.2025 року.
Повне судове рішення складено 23.05.2025 року.
Суддя: Л.І. Стручкова