ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2025 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи: 766/8545/24

Номер провадження: 22-ц/819/283/25

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Склярської І.В.,

суддів: Кутурланової О.В., Майданіка В.В.,

секретар Вєрємєєнко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонобленерго" на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 лютого 2025 року (під головуванням судді Рядчої Т.І.), у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонобленерго», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати АТ «Херсонобленерго» здійснити перерахунок показників лічильника №33000534 споживачу ОСОБА_1 , особистий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до умов Договору №2147171 від 12.10.2015 року за вересень 2023 року та перерахувати зайво нараховані суми коштів за спожиту електричну енергію за вересень 2023 року з урахуванням показників заміненого лічильника.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до Договору №2147171 від 12.10.2015 року є споживачем послуг електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

У квітні 2022 року позивач виявив, що двозонний лічильник спожитої електричної енергії почав відображати інформацію, яка не відповідала складеному АТ «Херсонобленерго» протоколу параметризації лічильника електричної енергії, а саме у строках «час», «день» та «місяць», тому 02.08.2023 року подав електронну заявку на заміну лічильника. З порушенням діючого законодавства 06.09.2023 лічильник замінили на інший без участі позивача та не направили на експертизу. Під час заміни лічильника був складений акт, в якому не відображено всі параметри двозонного лічильника. ОСОБА_1 вважає, що його права порушені і підлягають захисту в суді, оскільки відповідач, не маючи реальних показників лічильника за період з квітня 2022 по вересень 2023, неправомірно нарахував йому 32325,48 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонобленерго», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», задоволені частково. Суд ухвалив:

Зобов`язати Акціонерне товариство «Херсонобленерго» здійснити перерахунок показників лічильника №33000534 споживачу ОСОБА_1 , особистий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до умов Договору №2147171 від 12.10.2015 року за вересень 2023 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі уповноважена особа Акціонерного товариства "Херсонобленерго" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі

Аргументи учасників справи

(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів апеляційної скарги, послалася на наступне.

1. Суд першої інстанції застосував Положення про проведення експертизи приладів обліку електроенергії у побутових споживачів, затверджене Наказом Міністерства палива та енергетики України № 322 від 21.06.2003 р. Однак, це Положення було прийняте на виконання Постанови КМУ № 1357 від 26.07.1999 р., яка втратила чинність 26.06.2018 р. Відповідач не є енергопостачальником, а отже Положення не поширюється на нього. Чинне законодавство регулює ці правовідносини іншими нормативно-правовими актами, зокрема Кодексом комерційного обліку електроенергії (ККО), затвердженим Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. Таким чином, суд першої інстанції неправомірно застосував Положення, яке не має юридичної сили у спірних правовідносинах.

2. Суд першої інстанції послався на Тимчасовий порядок визначення обсягів купівлі електроенергії, затверджений Постановою НКРЕКП № 2118 від 28.12.2018 р. не врахувавши, що цей порядок регулює відносини на оптовому ринку електроенергії, а спірні правовідносини виникли на роздрібному ринку електричної енергії. Закон України «Про ринок електричної енергії» чітко розмежовує ці ринки. Отже, Тимчасовий порядок не може бути застосований до даної справи, а тому суд неправомірно його застосував.

3. Суд першої інстанції не врахував, що: Відповідач (оператор системи розподілу) не має права проводити експертизу засобів обліку відповідно до ККО, це роблять спеціалізовані організації. Закон України «Про судову експертизу» встановлює, що проведення криміналістичних експертиз дозволено лише державним спеціалізованим установам. Таким чином, суд помилково визнав правомірним проведення експертизи засобів обліку відповідачем, який не має повноважень на її проведення.

4. Договір № 2147171 від 12.10.2015 втратив чинність на підставі п.6 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та ст.607 ЦК України (припинення зобов`язання неможливістю його виконання) у зв`язку із зміною законодавства та укладенням між сторонами нових договорів (у даному випадку договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії).

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права з наступним обгрунтуванням.

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 червня 2003 року № 322 (далі - Наказ) затверджено Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів (надалі по тексту Положення), яке розроблене відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Згідно і преамбули Наказу, з метою впорядкування взаємовідносин між енергопостачальними організаціями і побутовими споживачами під час проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, передбаченої Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 прийнято та затверджено відповідне Положення. Пунктом 1.1. Положення визначено, що це Положення, розроблене відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, визначає порядок проведення експертизи розрахункових одно- та трифазних індукційних і електронних лічильників електричної енергії (далі - лічильники), які встановлені у побутових споживачів (громадян). На момент прийняття Положення (2003 рік) нормативна база у сфері електроенергетики зазнала значних змін. Модель функціонування ринку електричної енергії повністю змінено після прийняття Верховною Радою України 13.04.2017 Закону України «Про ринок електричної енергії». На виконання положень цього Закону України, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) розроблено і впроваджено з 2018 року оновлені нормативні документи, такі, як Правила роздрібного ринку електричної енергії; Кодекс комерційного обліку електричної енергії та інші акти законодавства, які врегульовують різні аспекти діяльності оновленого законодавства у сфері електроенергетики.

Тобто, нормативна база зазнала настільки значних змін, що правове регулювання 2003 року не узгоджується із нормами нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу сьогодні. Зокрема, Постанова Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», на виконання якої було затверджено Положення, втратила чинність 26.06.2018 року згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 502 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Питання щодо постачання та розподілу електричної енергії на сьогоднішній день врегульовано Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, а питання обліку електричної енергії регулюється Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 року (надалі по тексту ККО). Зокрема, згідно з п.1.1.1 гл.1.1. р.І ККО цей Кодекс визначає основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії. Дія цього Кодексу поширюється на відносини у сфері забезпечення комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, а також усіх учасників ринку електричної енергії, адміністратора комерційного обліку та постачальників послуг комерційного обліку електричної енергії (далі - ППКО) (п.1.1.2 гл.1.1 р.І ККО).

Таким чином, питання та порядок проведення експертизи на сьогоднішній день врегульовано ККО, а саме в п. 6.5.18 гл.6.5 р.VI ККО визначено, що у разі сумніву споживача у правильній роботі вузла обліку він може звернутися до оператора системи або постачальника послуг комерційного обліку (ППКО) для забезпечення проведення позачергового контрольного огляду, технічної перевірки вузла обліку або експертизи ЗКО.

Відповідно до п. 6.5.20 гл.6.5 р.VI ККО позачергова технічна перевірка та експертиза ЗВТ за зверненням споживача проводяться оператором системи або ППКО протягом 20 робочих днів з дня оплати споживачем вартості таких послуг. Відповідно до п. 6.5.23 гл.6.5 р.VI ККО експертиза ЗВТ у частині дослідження його відповідності метрологічним характеристикам та умовам експлуатації здійснюється відповідно до порядку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, а відповідно до п. 6.5.24 гл.6.5 р.VI ККО (Кодексу комерційного обліку) експертиза ЗВТ (засоби вимірювальної техніки) у частині дослідження матеріалів, речовин, з яких виготовлені ЗВТ, пломби, індикатори впливу (зокрема магнітного/електричного поля) та/або інші захисні елементи, здійснюється спеціалізованими організаціями, які мають право на виконання таких робіт.

Статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз, а згідно із п. 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5, до криміналістичної відноситься трасологічна та експертиза матеріалів, речовин та виробів (лакофарбових матеріалів і покрить; полімерних матеріалів; волокнистих матеріалів; нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів; скла, кераміки; наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; спиртовмісних сумішей; ґрунтів; металів і сплавів та виробів з них; наявності шкідливих речовин (пестицидів) у навколишньому середовищі; речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин; харчових продуктів; сильнодіючих і отруйних речовин; вибухових речовин, продуктів вибуху (пострілу)). Отже, експертизу ЗВТ у частині дослідження матеріалів, речовин, з яких виготовлені ЗВТ, пломби, індикатори впливу (зокрема магнітного/ електричного поля) та/або інші захисні елементи, здійснюється спеціалізованими організаціями, які мають право на виконання таких робіт та відповідно може бути проведено виключно державними спеціалізованими установами, а не відповідачем, що не було враховано судом першої інстанції. Тобто, у відповідності до діючих нормативно-правових актів відповідач не має права проводити експертизу.

Крім того, розділом Х ККО (Кодекс комерційного обліку) нормотворцем (НКРЕКП) визначено порядок та процедуру вирішення суперечок між сторонами.

Позивач заходів, визначених розділом Х ККО на врегулювання виявлених розбіжностей не вживав.

У зв`язку з цим відповідач проводив нарахування обсягів спожитої електричної енергії у відповідності до норм ККО. А саме, пунктом 8.6.1 гл.8.6 р.VIII ККО( Кодекс комерційного обліку) визначено, що зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору. Згідно з п.п. 13 п. 1.2.1 ККО (Кодекс комерційного обліку) візуальне зчитування лічильника електричної енергії (візуальне зчитування лічильника) - зчитування результатів вимірювання лічильника (первинних даних комерційного обліку), що здійснюється шляхом візуального зчитування показів через показувальний пристрій (табло, інтерфейс користувача) лічильника. Абзацем 2 п. 6.5.2 ККО ( Кодекс комерційного обліку) передбачено, що допускається здійснення ОСР та/або ППКО (у ролі ОЗД) контрольного локального зчитування показів лічильника у побутового споживача без його участі, якщо вузол обліку споживача встановлено на сходовій клітці, ввідно-розподільчих щитах (шафах) на фасаді будівлі чи спецконструкціях на межі земельної ділянки, а згідно із п. 8.6.10 ККО перевірка достовірності даних ЗКО (Засоби комерційного обліку) безпосередньо на місці їх установлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців. Дані про перевірку можуть фіксуватись як на паперових носіях, так і за допомогою електронних засобів (мобільний телефон, планшет тощо). Враховуючи викладене вище, обсяги електричної енергії визначені відповідачем у відповідності до вимог ККО.

Урахування відповідачем чинних норм законодавства при здійсненні комерційних розрахунків між сторонами не були спростовані позивачем та разом із тим не враховані судом першої інстанції. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції застосував не положення ККО, а норми такого, що втратило актуальність у зв`язку із втратою чинності документа, на реалізацію якого його прийнято, Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 червня 2003 року № 322. А відтак, судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права (застосовані норми матеріального права, які не підлягають до застосуванню до даних правовідносин).

Також апелянт зазначає, що Положення не можливо застосовувати до спірних правовідносин, оскільки:

1) воно прийнято для реалізації нормативно-правового акту, що втратив чинність 26.06.2018 року;

2) відповідач не є енергопостачальником, а згідно п. 1.2. Положення воно є обов`язковим для енергопостачальних організацій усіх форм власності та громадян (далі - споживач).

Відповідно до п. 30 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу в той же час відповідачем є оператором систем розподілу, якому в силу ч. 1 ст. 47 Закону України «Про ринок електричної енергії» заборонено здійснювати діяльність з постачання електричної енергії.

3) відповідач не може проводити експертизи, а у відповідності до п. 1.3. Положення воно регулює порядок проведення трасологічних експертиз та експертиз матеріалів, що є криміналістичними експертизами та можуть проводиться виключно державними спеціалізованими установами, якою не є відповідач.

4) відповідно до п. 1.5 Положення проведення експертизи лічильників електричної енергії здійснюється комісією у складі представників енергопостачальника та територіального органу Держспоживстандарту, а такі експертизи у відповідності до ККО мають право проводити спеціалізовані організації, якими енергопостачальники не є (а відповідач не є енергопостачальником) та Держспоживстандарт на сьогоднішній день в Україні не функціонує.

Щодо проведених позивачу нарахувань апелянт зазначає наступне.

За вимогами ч.8 ст.16 Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі введення особливого періоду електроенергетичні підприємства діють згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, які регулюють функціонування електроенергетики в умовах особливого періоду. Таким органом, відповідно до Положення про Міністерство енергетики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 507, є Міністерство енергетики України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Даний Указ затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022. В подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово подовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 № 259/2022 від 18.04.2022 № 341/2022 від 17.05.2022 № 573/2022 від 12.08.2022 № 757/2022 від 07.11.2022 № 58/2023 від 06.02.2023 № 254/2023 від 01.05.2023 № 451/2023 від 26.07.2023 № 734/2023 від 06.11.2023 № 49/2024 від 05.02.2024 № 271/2024 від 06.05.2024 № 469/2024 від 23.07.2024 № 740/2024 від 28.10.2024 № 26/2025 від 14.01.2025 та на сьогодні воєнний стан не завершений.

Відтак, у період дії воєнного стану оператор системи має керуватись у першу чергу актами Міністерства енергетики України. Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.03.2025 7 13.04.2022 Міністерством енергетики України прийнято Наказ за № 148 «Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану» (далі Наказ).

Пунктом 9 Наказу було визначено особливості визначення обсягів споживання електричної енергії на тимчасово окупованих територіях України та територіях ведення активних бойових дій.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територію Херсонської області з 01.03.2022 по 11.11.2022 було окуповано.

Відтак, протягом 2022 року розрахунки Товариством проводились відповідно до Наказу.

10.10.2023 Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства енергетики № 307 від 10.10.2023 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства енергетики України від 13 квітня 2022 року № 148».

Згідно з п.2.3.11 гл. 2.3 р.ІІ ПРРЕЕ комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Споживання електричної енергії за відповідним тарифом (ціною) відповідно до комерційної пропозиції має бути забезпечене окремим комерційним обліком.

Відтак, питання комерційного обліку електричної енергії регулюються Кодексом Комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) 14.03.2018 № 312 (далі ККО) та умовами Договору Споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Сторонами не заперечувалось, що на об`єкті Споживача був встановлений засіб вимірювальної техніки (лічильник електричної енергії).

Згідно з умовами укладеного між сторонами договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі договір) та п.8.6.8 гл.8.6 р.VIII ККО непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць. Наведені у звіті останні фактичні покази лічильників вважаються показами на початок першої доби календарного місяця. Разом із тим, згідно з п.8.6.2 нгл.8.6 р. VIII ККО індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); 2) за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором.

Щодо середньомісячного споживання по даному споживачу, то: 31.01.2022 проведено контрольний огляд лічильника електричної енергії Споживача (зони Т1 та Т2). Показники лічильника електричної енергії по зоні Т1 = 18431; Т2=16132

01.04.2022 позивач через особовий кабінет подав показники лічильника електричної енергії по зоні Т1 = 19410; по зоні Т2 = 18560. Якщо орієнтуватись на середні показники споживання, то за період лютий березень 2022, то виходячи з даних споживання (в кВт*год) по зонах Т1 = 1069 кВт*год та Т2 = 2428 кВт*год, то середньомісячне споживання становитиме 1748,5 кВт*год.

02.08.2023 року позивач подав до відповідача електронну заявку «двохзонний лічильник не відображає реальні значення», що підтверджується скріншотом та не оспорюється сторонами.

06.09.2023 лічильник електричної енергії Споживача знятий з фіксуванням на ньому показників по зонам Т1 та Т2 (Акт від 06.09.2023 № 003047). Показники по зонах: Т1 = 31864 кВт*год; Т2 = 23514 кВт*год. Якщо розраховувати середньомісячне споживання з дати установки ЗВТ по дату зняття (споживання по зонах Т1= 12454 кВт*год; Т2=4954 кВт*год), середньомісячне споживання становитиме: 17408 (Т1+Т2) кВт*год :17 місяців (час, коли розрахунок проводився даним ЗКО) = 1024 кВт*год./місяць. Тобто, середньомісячне споживання 1024 кВт*год узгоджується із рівнем споживання даного споживача за інший період часу.

Згідно з п.6.5.18 ККО у разі сумніву споживача у правильній роботі вузла обліку він може звернутися до оператора системи або ППКО для забезпечення проведення позачергового контрольного огляду, технічної перевірки вузла обліку або експертизи ЗКО. Позачергова технічна перевірка та експертиза ЗВТ за зверненням споживача проводяться оператором системи або ППКО протягом 20 робочих днів з дня оплати споживачем вартості таких послуг (про що вказано вище). Споживачем послуги з проведення експертизи не оплачувались, що не спростовується позивачем.

Неправильність формування даних комерційного обліку не підтверджена належними та допустимими доказами, а дані комерційного обліку сформовані Товариством відповідно до фактичних значень засобу вимірювальної техніки, що відповідає ККО та Договору.

Враховуючи те, що дані комерційного обліку передавались у тому числі самим споживачем, а неправильність роботи лічильника електричної енергії, знятого з лічильника Споживача, не підтверджена належними та допустимими доказами, висновок суду щодо спонукання Товариства провести перерахунок обсягів споживання за вересень 2023 р. є передчасним.

Щодо застосування при обґрунтуванні рішення Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 грудня 2018 року № 2118, апелянт вказує, що цей Порядок ( п.1.1) встановлює процедуру визначення погодинних, добових та місячних обсягів купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії на перехідний період до дати початку дії нового ринку електричної енергії операторами систем розподілу (далі - ОСР) для компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами, а також електропостачальниками електричної енергії для потреб споживачів та/або на власні потреби. Тобто він регулює відносини, що склались на оптовому ринку електричної енергії в той же час не розповсюджує свою дію на роздрібний ринок електричної енергії.

Тобто взаємовідносини, що склались між сторонами справи є взаємовідносами, що склались на роздрібному ринку електричної енергії, а не на оптовому, а тому Тимчасовий порядок не може бути застосований до спірних правовідносин, а застосування судом першої інстанції цього акту є помилковим.

Суд першої інстанції, зобов`язавши відповідача в здійснити перерахунок показників лічильника № 33000534 споживачу ОСОБА_1 , особистий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до умов Договору № 2147171 від 12.10.2015 не врахував наступне.

У 2017 році законодавство України у сфері енергетики зазнало значних змін. Законом України «Про ринок електричної енергії» визначено, що правову основу функціонування ринку електричної енергії становлять Конституція України, цей Закон, закони України "Про альтернативні джерела енергії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", "Про природні монополії", "Про захист економічної конкуренції", "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про енергетичну ефективність", міжнародні договори України, згода Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.03.2025 11 на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України (ст.2 Закону). Основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами. Правила ринку, кодекс системи передачі та кодекс комерційного обліку розробляються і адмініструються оператором системи передачі та затверджуються Регулятором. Правила ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку розробляються і адмініструються оператором ринку та затверджуються Регулятором. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (НКРЕКП). Частина 5 ст.2 Закону вказує на те, що Правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії". 14.03.2018 на виконання ст.2 Закону України «Про ринок електричної енергії» НКРЕКП прийнято Постанову за № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (преамбула Постанови НКРЕКП). Пунктом 6 Постанови НКРЕКП вказано на те, щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. До укладення договору про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії відповідно до Правил відносини між власником мереж та/або ОСР/ОСП, та/або споживачем щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії регулюються договорами про постачання електричної енергії та договорами про технічне забезпечення електропостачання споживача між основним споживачем та субспоживачем. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію. Також, згідно з п.4 Постанови договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Крім того, згідно з п.2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

За п.2.1.6 ПРРЕЕ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

З 01.01.2019 Акціонерне товариство «Херсонобленерго» припинило діяльність з постачання електричної енергії та надає виключно послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів Споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії наявна на сайті Товариства за посиланням: https://ksoe.com.ua/company/documents/ Отже, відносини між Позивачем та Відповідачем на сьогодні регулюються (крім загальних нормативно-правових актів) не умовами договору про постачання електричної енергії № 2147171 від 12.10.2015, а умовами Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до умов якого шляхом споживання та оплати приєднався Позивач.

Договір про постачання електричної енергії, який було укладено між сторонами у 2015 році, втратив чинність на підставі Постанови НКРЕКП (п.6 Постанови).

Згідно із ст.697 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Предметом договору про постачання електричної енергії було постачання електричної енергії на об`єкт Позивача Відповідачем.

За ч.1 ст.47 Закону України «Про ринок електричної енергії» (прийнятого Верховною Радою України 13.04.2017) оператору системи розподілу (яким є відповідач) забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії, крім випадків, визначених частиною одинадцятою цієї статті. Відносини між позивачем та Відповідачем під виключення, вказані у ст.47 Закону, не підпадають.

Законом чітко розмежована діяльність електропостачальників електричної енергії (продають електричну енергію як товар, призначений для купівлі продажу) від послуг з передачі (транспортування електричної енергії) та розподілу (транспортування електричної енергії мережами системи розподілу), а також від діяльності інших учасників ринку електричної енергії (виробник, трейдер тощо). Тобто, зобов`язання між сторонами, яке виникло на підставі договору 2015 року, припинилось неможливістю його виконання у зв`язку з обставинами, за які жодна зі сторін не відповідає (зміна законодавства у 2017 році).

У зв`язку з цим спонукання Відповідача вчинити певні дії на виконання умов договору 2015 року є неправомірним.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги не визнав та рішення суду вважає законним. Зокрема, вказав, що АТ «Херсонобленерго» помилково трактує порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів розроблено відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1356 є чинним. Контроль за технічним станом, правилами експлуатації, заміна та організація проведення метрологічної експертизи лічильників приладу обліку у побутових споживачів відноситься до компетенції оператора системи розподілу АТ «Херсонобленерго» відповідно до вимог наведеного Положення та не охоплюється вимогами п. 6.5.23 Кодексу комерційного обліку яким передбачено інші умови. Під час розгляду справи судом першої інстанції представник АТ «Херсонобленрго» не посилалася на не чинність чи втрату дії договору від 12.09.2015 року, укладеного між сторонами.

Також ОСОБА_1 вказав, що відповідач зазначив порядок взаємовідносин постачальника та споживача електроенергії під час не надходження показників лічильника. Так, відповідно Кодексу комерційного обліку електроенергії обрахування здійснюється за середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року, а не обрахування споживання електроенергії в середньому за поточний рік, як зазначає відповідач. Враховуючи зафіксовані, станом на 31.01.2022, реальні показники електролічильника споживача на рівні (зона 1-18431, зона 2-16132), відповідач для обрахування середньомісячного споживання позивачем електроенергії в лютому та березні 2022 року, використав завідомо неправдиві дані щодо передачі 01.04.2022 споживачем, через особистий кабінет, показників лічильника на рівні зона 1-19410, зона 2-18560. З 01.04.2022 споживач покази лічильника не передавав, в зв`язку з неправильною роботою дисплея лічильника. В свою чергу, це підтвердила в письмовому вигляді представник АТ «Херсонсобленерго», під час засіданні суду першої інстанції, дослівно: враховуючи вищевикладене, споживач з 01.04.2022 по 31.08.2023 (включно) не надавав показники приладу обліку спожитої електричної енергії, тому товариство, в такому разі, обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахункові місяці визначало розрахунковим шляхом за значеним середньодобового обсягу споживання. Під час кінцевого обрахування спожитої електроенергії відповідач використовував дані знятого, у незаконний спосіб, лічильника № 33000534 та невідомі показники лічильника станом на 01.09.2023 (Т1-21273, Т2-20775), до того ж, в АТ «Херсонсобленерго» статистичних даних з особового рахунку аналогічні показники відображені на протязі п`яти місяців підряд (з березня по вересень 2023 року) і не можуть слугувати для об`єктивного обчислення споживання електроенергії. Для логічного розуміння визначення середньомісячного споживання електроенергії позивачем простим арифметичним розрахунком показників нового лічильника за 1 рік (з 31.09.2023 по 31.09.2024) вирахувано обсяг середньомісячного споживання електроенергії в розмірі 461 квт., за один місяць, а не сумнівні нарахування АТ «Херсонсобленерго» 13330 квт. споживання позивачем за 6 днів (з 01 по 06 вересня 2023 року), до того ж, за період не передавання споживачем показників лічильника з 01.04.2022 по 01.09.2023 (сімнадцять місяців), за наданими АТ «Херсонсобленерго» статистичними даними, позивачем було спожито 4078 квт., або в середньому 240 квт. за один місяць.

Чинне Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затверджене наказом Міністерства палива та енергетики України 21.06.2003 № 322, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.07.2003 № 565/7886, передбачає лише порядок проведення експертизи електричних лічильників у побутових споживачів, тому відповідач, згідно п. 2.8 Положення, зобов`язаний надати позивачу платіжні документи для оплати метрологічних послуг з проведення експертизи електролічильника.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що Відповідно до Договору №2147171 від 12.10.2015 року ПАТ ЕК «Херсонобленерго» бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві ОСОБА_1 електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 .

02.08.2023 року ОСОБА_1 подав до відповідача електронну заявку «двохзонний лічильник не відображає реальні значення», що підтверджується скріншотом та не оспорюється сторонами.

Згідно до Акту 003047 від 06.09.2023 відбулася заміна засобу комерційного обліку №33000534 (покази 1580.0055318; 1580.0031864; 1580.0023514) на №02614448. В Акті зазначено про відсутність порушень, системних повідомлень датчиків в електролічильнику, водночас підпис споживача відсутній.

Позивач неодноразово звертався до відповідача та ТОВ «Херсонська обласна ЕК» із вимогою про проведення експертизи заміненого лічильника та здійснення перерахунку заборгованості (акт-претензія від 01.11.2023, заяви від 28.11.2023, 26.02.2024, 01.04.2024, 26.04.2024), на що отримував лише відповіді щодо методики нарахування та акти звірок. Повірка лічильника після його заміни не відбулась, а на даний час це неможливо через пожежу будинку АТ «Херсонобленерго», що підтверджується актом від 03.06.2024 року.

Згідно листа ТОВ «ХОЕК» від 06.05.2024 ОСОБА_1 зокрема роз`яснено, що за вересень місяць 2023 року оператором системи розподілу АТ «Херсонобленерго» надано обсяг споживання по житловому будинку позивача (при зміні лічильника) Т1 10832кВт/год, по Т2 2825 кВт/год. ТОВ «ХОЕК» на виставлені обсяги 13657 кВт /год сформував рахунок до сплати 32325,48 грн

Отже ТОВ «ХОЕК» за вересень 2023 року сформував позивачу рахунок на сплату спожитої комунальної послуги на основі даних обсягу споживання, які надав відповідач, який в свою чергу використав показники лічильника №33000534.

Суд першої інстанції виснував, що відповідач порушив права позивача, оскільки експертиза знятого приладу обліку електричної енергії не була здійснена, а тому його покази не можуть братися за основу до розрахунку.

На думку суду першої інстанції вимога про перерахування зайво нарахованих сум коштів за спожиту електричну енергію за вересень 2023 року з урахуванням показників заміненого лічильника викладена не коректно, бо саме перерахунок відповідача забезпечить поновлення порушеного права позивача та визначить, чи було сплачено (а не нараховано) споживачем зайву суму.

Відповідно до ч.1ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно з п.1.8 Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженого Постановою №2118 від 28.12.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), відповідальність за достовірність формування та розрахунку даних, визначених згідно з цим Порядком, покладається на ОСР/НЕК відповідно. Відповідальність за достовірність фактичних даних покладається на НЕК, ОСР, виробників, електропостачальників, споживачів або ППКО, які сформували ці дані (за належністю даних) (п.1.9 Тимчасового порядку).

У відповідності до п.8.6.1, 8.6.2 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018, зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД). Індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО.

Згідно п.2.1 Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.06.2003 №322 заяви споживачів щодо зовнішнього пошкодження лічильників електричної енергії, порушення пломб або сумніву в правильності роботи лічильника, а також виявлені представником енергопостачальника ознаки порушень, зазначених у пунктах 1.3.1-1.3.3 Положення, записуються у журналі реєстрації лічильників, що підлягають експертизі (далі - журнал), який прошивається і скріплюється печаткою енергопостачальника. Термін зберігання журналу від дати останнього запису - три роки.

У разі отримання заяви споживача представник енергопостачальника протягом трьох робочих днів у містах та п`яти робочих днів у сільській місцевості від дати запису заяви в журналі повинен зняти лічильник, опломбувати і направити його на експертизу. У разі виявлення представником енергопостачальника ознак порушень, наведених у пунктах 1.3.1-1.3.3 Положення, або його сумніву в правильній роботі лічильника такий лічильник також у зазначені терміни підлягає зняттю, опломбуванню і направленню на експертизу. Зняття та опломбування лічильника, що підлягає експертизі, проводиться у присутності споживача або представника організації, у віданні якої перебуває будинок (у разі встановлення лічильника на сходовій клітці). Експертиза лічильника, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності споживача (за його бажанням) (п2.2 Положення).

Судом першої інстанції встановлено, що всупереч вимогам п.2.2 Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів лічильник з некоректними показниками, про які повідомляв позивач, був знятий без присутності споживача та не був направлений на експертизу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій частині судового рішення з таких підстав.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Доводи апеляційної скарги свідчать про правове обґрунтування позиції відповідача щодо непроведення експертизи лічильника, посилаючись у тому рахунку на недосконале законодавство в частині існування (дії) Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, в той час як мають застосовуватися положення Кодексу комерційного обліку електричної енергії.

Разом з тим, відповідач не звернув увагу, що позивач неодноразово звертався до нього з заявами з приводу лічильника, проведення експертизи, при цьому йому, як споживачу, стороні, яка є слабкішою у правовідносинах, які виникли між сторонами, жодного разу не надано роз`яснень щодо порядку проведення експертизи лічильнику.

У наступному, внаслідок обстрілу, фактичного знищення об`єкта дослідження (лічильника) проведення експертизи унеможливлено, а тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання позивача про її проведення.

ТОВ «Херсонська обласна ЕК» є постачальником електричної енергії споживачам на території Херсонської області у відповідності до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі Закон), Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП, Регулятор) № 312 від 14.03.2018 р. (далі ПРРЕЕ, Правила) Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. (далі Кодекс, ККО) тощо.

Як зазначає ТОВ «Херсонська обласна ЕК» , на виконання вимог п. 13 розділу XVII Закону, під час здійснення заходів з відокремлення, було створено Товариство у якості постачальника універсальних послуг на території Херсонської області, а АТ «Херсонобленерго» наразі виконує функції з розподілу електричної енергії на території Херсонської області та є оператором системи розподілу відповідно.

14.06.2018 р. Товариство отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам, яка видана державним Регулятором - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України. Крім того, відповідно до переліку постачальників універсальних послуг на закріпленій території, які зафіксовані у додатку 3 до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, затверджених постановою НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018 р. Товариство визначено постачальником універсальних послуг на території Херсонської області.

Відповідно до абз. 3 п. 1.1.1. глави 1.1. розділу I ПРРЕЕ, приписи останнього є обов`язковими для виконання всіма споживачами та енергопостачальниками. Відповідно до ст. 4 Закону, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Частиною 1 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

У відповідності до вимог глави 3.2 розділу ІІІ та глави 3.3 розділу ІІІ ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до ПРРЕЕ) який є публічним договором та укладається в установленому ПРРЕЕ порядку.

ТОВ «Херсонська обласна ЕК» зазначає, що між товариством та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019 р. за особовим рахунком № НОМЕР_1 (далі Договір). За вказаним Договором, зокрема, Постачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію відповідної якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені цим Договором.

Пунктом 4.3 розділу IV ПРРЕЕ унормовано, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Водночас, п. 4.12 розділу IV ПРРЕЕ встановлено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Аналогічні за своїм змістом положення передбачені безпосередньо в умовах вищевказаного Договору.

Так, нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії є Кодекс комерційного обліку електричної енергії.

Поряд з тим, за вимогами п. 9.1.1 розділу IX Кодексу, обмін даними між адміністратором комерційного обліку (Оператором системи розподілу), постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Разом з тим, основні функції, права та обов`язки оператора системи розподілу прямо перелічені у ч. 1 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії».

АТ «Херсонобленерго», у якості оператора системи розподілу, згідно укладеного договору з Постачальником про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, щомісяця, надає ТОВ «Херсонська обласна ЕК» реєстри за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання.

В свою чергу, за розрахунковий період вересня 2023 р. АТ «Херсонобленерго» за адресою споживача - ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 надано наступний обсяг споживання електричної енергії: Зона Т-1 10832 кВт/год та Зона Т-2 2825 кВт/год, а в загальному розмірі - 13657 кВт/год.

При цьому, на виконання приписів Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ ТОВ «Херсонська обласна ЕК», як постачальник, виставив ОСОБА_1 , як споживачу, відповідний рахунок на сплату спожитої останнім електричної енергії за вказаний розрахунковий період на суму 32325,48 грн.

Таким чином, наведене свідчить, що , саме АТ «Херсонобленерго» у якості оператора системи розподілу є відповідальним учасником ринку електричної енергії за організацію та ведення комерційного обліку електричної енергії. На підставі даних отриманих від АТ «Херсонобленерго» щодо обсягів спожитої електричної енергії споживачем ОСОБА_1 ТОВ «Херсонська обласна ЕК», як постачальник, виставила останньому відповідні рахунки на сплату спожитої комунальної послуги.

Таким чином, враховуючи, що саме АТ «Херсонобленерго» надало показники лічильника, щодо показів якого, позивач, як споживач звертався до відповідача, але останній не здійснив належних дій за заявами споживача, доводи апеляційної скарги не можуть бути прийнятними.

Доводи апелянта про те, що він вже не є енергопостачальником за договором з позивачем від 12.10.2015 року №2147171, з урахуванням вищенаведених обставин та норм права, не позбавляє його обов`язку здійснити перерахунок показників лічильника.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонобленерго" - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 лютого 2025 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 травня 2025 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: О.В. Кутурланова

В.В. Майданік