Справа №442/1338/25
Провадження №2/442/659/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Східницької територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Східницької територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача (батько ОСОБА_2 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть. 02 квітня 2024 року позивач звернувся до Дрогобицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Листом від 02.04.2024 року №315/01-16, позивачу було повідомлено, що за відсутності сертифіката на право приватної власності на середню земельну частку (пай) нотаріус не може видати свідоцтво про право нас спадщину та зазначив про необхідність звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява про уточнення позовних вимог, просить проводити розгляд справи у його відсутності, уточнені заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач - представник Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у відсутності їхнього представника, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті.

Відповідно до ч.2, 3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Положеннями ч.І ст. 1223 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець - позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п.п.3, 5 ст.1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» . У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вимогами ст.392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24- 753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Судом враховано, що оскільки нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадкового майна, позивач вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, але з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, відтак позов є підставним та підлягає до задоволення.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, або які могли б претендувати на спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідач є правонаступником Орівської сільської ради Дрогобицького (раніше Сколівського) району відповідно до рішення Трускавецької міської ради №15 від 01.12.2020 року «Про початок реорганізації Доброгостівської сільської ради Модрицької сільської ради, Орівської сільської ради, Станильської сільської ради та Уличненської сільської ради шляхом приєднання до Трускавецької міської ради».

Листом Ради суддів України № 9рс-466/20 від 22.07.2020 роз`яснено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно - територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ у межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою. Тобто зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ у межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Як вбачається із копії по господарської книги №2 на 2011-2015 роки, у книзі записані об`єкти по господарського обліку таких населених пунктів/вулиць : с.Головське, вул.Л.Українки,45, Турківського району; прізвище власника ОСОБА_2 помер у січні 2011р.;

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 05.04.2025р., ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті : с.Головське, Турківського району, Львівської області ( номер актового запису :02, орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис : Виконавчий комітет Головської сільської ради Турківського району Львівської області).

Як вбачається із відповіді Східницької селищної ради № 216/11-04 від 25.03.2025 року, а саме копій витягів із погосподарської книги Головської сільської ради, за адресою: Львівська область, тоді ще АДРЕСА_1 , також наявна земельна ділянка 0,25 га. для житлової забудови.

Як роз`яснено у листі від 16.05.2013 року Вищого Спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року №533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР,затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), з чого випливає, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності

Аналізуючи викладене, судом враховано ту обставину, що нотаріусом відмовлено позивачу в оформленні спадкового майна, хоча позивач вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, але з незалежних від цього причин, останнім було відмовлено.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, або які могли б претендувати на спадщину.

Згідно ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа мас право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту права та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначається - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 96.10.2021 в справі №702/61/20 зверненню до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування має передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, та лише у випадку отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач (спадкоємець нерухомого майна) вправі звернутися в суд про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Поряд з ним, відповідно до постанови Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а відтак суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволення, а відтак є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1223, 1233, 1268, 1296, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок загальною площею 90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 0,25 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП : НОМЕР_1 .

Відповідач Східницька територіальна громада, юридична адреса: смт.Східниця, вул.Золота Баня,3, Львівської області, .

Суддя Гарасимків Л.І.