єдиний унікальний номер справи 531/1202/25
номер провадження 2-н/531/199/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі судді Герцова О. М., розглянувши заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить видати судовий наказ, відповідно до якого стягнути з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованість за комунальну послугу з врахуванням індексу інфляції і 3% річних в сумі 20012,25 грн. та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

За даними Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (відповідь № 1409656 від 23.05.2025).

Разом з тим, вивчивши подану заяву, суддя дійшов висновків про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно положення п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Проте, у платіжній інструкції № від 30.10.2024, яка долучена заявником до заяви, у реквізиті «Призначення платежу» зазначено: «Судовий збір за подан. заяви ПОКВПТГ «ПТЕ» до Карл. Районного суду Полт.обл. про видачу судового наказу щодо стягн. заборгован.». При цьому, прізвище боржника, з якого заявник просить стягнути заборгованість за надані послуги, у цій платіжній інструкції не вказане.

Окрім того, відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду квитанція за вказаними реквізитами долучена до матеріалів справи №531/3158/24, в якій вже прийнято рішення. Так, ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 29.11.2024 у справі №531/3158/24 відмовлено у видачі судового наказу за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Отже, заявник подає заяву про видачу судового наказу, боржником за яким є ОСОБА_1 , проте на підтвердження сплати судового збору надає платіжну інструкцію, за якою судовий збір сплачено півроку тому, а також яку вже було приєднано до іншої справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Відтак, суд приходить до висновку, що долучена заявником платіжна інструкція № від 30.10.2024 на суму 302,80 грн не є належним доказом сплати судового збору за даною заявою.

З огляду на відсутність належних доказів сплати заявником судового збору за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, наявні правові підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Отже, заявник не позбавлений права повторно звернутися із заявою про видачу судового наказу з поданням належного доказу сплати судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Герцов