Справа № 346/5723/24
Провадження № 22-ц/4808/716/25
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

за участю секретаря Кузів А.В.

учасники справи

позивач Акціонерне товариство «Укрзалізниця»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця»

на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2025 року, ухвалену судом у складі судді Яремин М.П.

у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року АТ «Укрзалізниця» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, відповідач згідно з наказом від 09.09.2013 року призначений на посаду начальника виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Коломия», перебував у трудових відносинах з позивачем, як керівник цього підрозділу.

У період з 01.07.2020 по 30.06.2023 року Державною аудиторською службою України проведено планову ревізії фінансово-господарської діяльності АТ «Укрзалізниця» і його відокремленого підрозділу регіональної філії «Львівська залізниця» під час якої встановлено необліковане дизельне пальне на суму 5 316 263,20 грн.

Позивач зазначив, що протиправною поведінкою відповідача, яка полягає у затвердженні ним актів форми № 5-НП з викривленими відомостями, які спричинили приймання на складський облік та оприбуткування нафтопродуктів в меншій кількості, ніж фактично прибувало згідно з перевізними документами, наявні збитки в розмірі 1 641 542,01 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрзалізниця» кошти в розмірі 1 641 542,01 грн, як вартість неоприбуткованого дизельного пального.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2025 року провадження в справі за позовом АТ «Українська залізниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Роз`яснено, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, АТ «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця», звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір є корпоративним. Визначаючи спір як корпоративний, необхідно враховувати предмет спору та характер спірних правовідносин.

Корпоративними є спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи. Особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи та має право на участь в управлінні останньою й інші правоможності, передбачені законом і статутом. Якщо учасник юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням своїх корпоративних прав, то такий спір є спором про право управління юридичною особою та має ознаки корпоративного.

Скаржник зазначив, що на п. 23 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» від 27.07.2022 року - посадові особи органів акціонерного товариства - фізичні особи - голова та члени наглядової ради або ради директорів, виконавчого органу, керівник підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішній аудитор), керівник відділу бюджету або іншого підрозділу, до компетенції якого належить питання бюджетування акціонерного товариства, корпоративний секретар акціонерного товариства, а також голова та члени іншого органу акціонерного товариства (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом акціонерного товариства.

Основними критеріями при визначенні кола посадових осіб, до яких може бути застосована ця норма, є, належність конкретної посади до органу управління (керівного, виконавчого, наглядового тощо) юридичної особи, в тому числі закріплення статусу посадової особи в статуті.

Наявність у працівника організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, без входження при цьому посади такого працівника до керівних чи виконавчих органів управління юридичної особи, не може бути достатньою підставою для включення його до кола посадових осіб.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник АТ «Українська залізниця», від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» - Гачак І.О., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки через систему «Електронний суд».

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без відповідача, який повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Закриваючи провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є відшкодування майнової шкоди, завданої посадовою особою під час виконання трудових обов`язків, які за своєю суттю є господарськими, хоч і виявлені після припинення виконання відповідачем обов`язків начальника ВСП «Моторвагонне депо Коломия», та дійшов висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства: цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями належності справ до цивільної юрисдикції є наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Частина перша статті 19 ЦПК України встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

У пункті 12 частини першої цієї статті передбачено, що господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Згідно з частиною першою статті 89 Господарського кодексу України (далі - ГК України) управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Особливості управління господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, визначаються законами України.

Відповідно до частини другої статті 89 ГК України (в редакції, чинній на час виконання відповідачем посадових обов`язків начальника виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Коломия») посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані:

- діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями;

- діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства;

- діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію;

- бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків;

- іншими винними діями посадової особи.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції, такий спір виник між господарським товариством та його посадовою особою, стосується рішень, дій чи бездіяльності цієї посадової особи на виконання нею своїх повноважень з управління товариством, організацією діяльності товариства.

Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 638/15118/19 (провадження № 14-329цс19).

АТ «Укрзалізниця» має організаційно-правову форму приватного акціонерного товариства.

Згідно з частиною першою статті 80 ГК України до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Відповідно до частини другої статті 152 ЦК України особливості діяльності акціонерних товариств встановлюються Законом України «Про акціонерні товариства».

Згідно з пунктом 23 частини першої статті 2 Закону України «Про акціонерні товариства» посадові особи органів акціонерного товариства - фізичні особи - голова та члени наглядової ради або ради директорів, виконавчого органу, керівник підрозділу внутрішнього аудиту (внутрішній аудитор), керівник відділу бюджету або іншого підрозділу, до компетенції якого належить питання бюджетування акціонерного товариства, корпоративний секретар акціонерного товариства, а також голова та члени іншого органу акціонерного товариства (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом акціонерного товариства.

У пунктах 13, 51-53 Статуту АТ «Укрзалізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 грудня 2023 року № 1338), передбачено, що товариство є юридичною особою приватного права. Товариство має дворівневу структуру управління. Для забезпечення функціонування товариства утворюються органи товариства. Органами товариства є: 1) загальні збори; 2) наглядова рада; 3) правління. Посадові особи органів товариства - фізичні особи: голова та члени наглядової ради, правління, корпоративний секретар. Вимоги до посадових осіб товариства, обов`язки та їх відповідальність визначені законом.

У пунктах 1.2, 1.3, 1.4 Посадової інструкції начальника відокремленого підрозділу «Моторовагонне депо Коломия» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» зазначено, що начальник депо здійснює виконання «основних нормативів», затверджених керівництвом Укрзалізниці, особистої участі у виконанні заходів по зміцненню трудової дисципліни, профілактиці правопорушень та злочинів, забезпеченню безпеки руху поїздів і безпеки праці, основних нормативів охорони праці.

Начальник депо призначається та звільняється з роботи начальником ДТГО «Львівська залізниця».

У своїй роботі підпорядковується начальнику залізниці, його заступникам (згідно розподілу обов`язків), начальнику головного управління приміських пасажирських перевезень, начальнику служби приміських пасажирських перевезень, керівництву Укрзалізниці згідно наказів та вказівок.

Зі змісту Посадової інструкції начальника відокремленого підрозділу «Моторовагонне депо Коломия» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» вбачається, що ОСОБА_1 не був членом наглядової ради чи правління АТ «Укрзалізниця», а працював на посаді начальника депо виробничого структурного підрозділу «Моторовагонне депо Коломия» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», яка не є самостійною юридичною особою, тому відповідач не є посадовою особою у розумінні Закону України «Про акціонерні товариства», а отже, не належить до кола суб`єктів, на яких поширюється дія пункту 12 частини першої статті 20 ГПК України.

Таким чином, оскільки правовідносини, які виникли між АТ «Укрзалізниця» в особі його Регіональної філії «Львівська залізниця» та ОСОБА_1 щодо відшкодування матеріальної шкоди, не стосуються дій відповідача під час здійснення ним своїх повноважень саме як посадової особи господарського товариства, то суд дійшов помилкового висновку, що спір підпадає під юрисдикцію господарського суду.

Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 562/2758/24, провадження 61-1580св25.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є слушними, оскільки за своїм суб`єктним складом, предметом спору, обраним позивачем способом захисту порушених прав та характером спірних правовідносин спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищенаведених положень закону та правових висновків Верховного Суду, колегія суддів вважає, що ухвала Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2025 року про закриття провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 травня 2025 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський