КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 754/3739/23 Головуючий у суді першої інстанції - Пономаренко Н.В.
Номер провадження № 22-ц/824/7489/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

02 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києвавід 04 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про стягнення відшкодувань, розірвання договору та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києвавід 04 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням 27 січня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 березня 2025 року було поновлено строк та відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року справу було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 червня 2025 року о 09 годині 15 хвилин.

29 травня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів, яку мотивовано тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року було призначено справу до розгляду із зазначенням, що заяви та клопотання від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходили. Однак, заявник вказує, що ним 31 березня 2025 року було надіслано на адресу Київського апеляційного суду заяву про встановлення процесуального строку на подання позивачем відповіді на відзив та клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання часу для подання відповіді на відзив.

Зазначає, що такими діями апеляційний суд поставив під сумнів неупередженість та об`єктивність колегії суддів, а також можливість реалізації його прав на судовий захист та справедливий суд.

Тож, Сизоненко І.В. вважає, що колегія суддів не є безсторонньою, неупередженою та об`єктивною.

Вивчивши подану заяву суд дійшов наступного висновку:

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно ч. 1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Перелік підстав для відводу судді, визначений у ст. 36 ЦПК України, є вичерпним.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Необхідність відводу колегії суддів апеляційного суду заявник обґрунтовував виникненням у нього сумнівів в неупередженості суддів.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому.

Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

З матеріалів справи вбачається, що наявність передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для відводу колегії суддів заявником не підтверджена.

Позиція заявника фактично зводиться до незгоди із процесуальним рішенням колегії суддів - закінченням проведення підготовчих дій та призначенням справи до розгляду, постановивши про це відповідну ухвалу, у якій було вказано, що заяви та клопотання від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Колегія суддів звертає увагу на необґрунтованість заявленої позиції заявника, оскільки питання щодо подачі відповіді на відзив на апеляційну скаргу в суді апеляційної інстанції не передбачено чинним процесуальним законодавством. Тобто така відповідь саме щодо відзиву на апеляційну скаргу не передбачена цивільно-процесуальним законодавством.

Зважаючи на вищенаведене, заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів не може бути визнана обґрунтованою.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів підлягає передачі судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України. При цьому, зважаючи на стислі строки вирішення даного питання, зупинення провадження у справі в даному випадку суд вважає недоцільним.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів визнати необґрунтованою та передати до канцелярії Київського апеляційного суду для автоматизованого розподілу судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв