Провадження №2-сз/447/2/25
Справа №447/441/25
У Х В А Л А

щодо повернення судового збору

12.05.2025 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області питання повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна.

Ухвалою суду від 24.04.2025 постановлено залишити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна залишити без розгляду, задоволивши клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войтович О.М.

09.05.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Войтович О.М. подала до суду заяву, у якій просить повернути суму сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 грн. при зверненні з позовною заявою до суду.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

В ухвалі суду від 24.04.2025 дане питання не вирішувалося.

Частинами 1 та 2 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Тобто, за змістом вищевказаної норми України «Про судовий збір», у випадку залишення судом позову без розгляду на підставі відповідної заяви позивача сплачена останнім сума судового збору не повертається.

Вказане міститься в постанові ВС від 11.01.2022 у справі справа №449/1290/20, провадження №61-18698св21.

Крім того, стаття 142 ЦПК України регламентує розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Положеннями цієї статті не передбачено повернення сплаченого судового збору у випадку залишення позову без розгляду за заявою позивача.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, у задоволенні заяви представника позивача в частині повернення сплаченого судового збору слід відмовити.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 142, 247, 260, 261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Войтович Оксани Михайлівни про повернення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Головатий А.П.