Суддя Зайцева М. С.
Справа № 644/1228/25
Провадження № 2-о/644/89/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Зайцевої М.С.,

секретаря судового засідання - Селіхової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів особі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є рідною онучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовстановлюючого документу: Свідоцтва про право власності на житло від 26.05.1995 року, реєстраційний №1-95- 55809-У2, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, яке посвідчує, що квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 26.05.1995 року №10660-У2.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною онучкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , є сином померлого ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_1 . На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК та у строк встановлений ст.1270 ЦК України не прийняв. Після смерті ОСОБА_3 , заявник звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Соболєвої А.В. із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, однак в оформлені спадкових прав було відмовлено. Підставою відмови в оформлені спадкових прав стала постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2024 року №158/02-31, видана приватним нотаріусом Соболєвою А.В., мотивована наступним: підпунктом 4.1 та 4.2 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі по тексту - Порядок) передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва; Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. На підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 , як доказ родинних стосунків з померлим надано свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , видане 02.11.2001 року ВДРАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова про народження 04.10.2001 року ОСОБА_1 , в графі батько зазначено ОСОБА_2 та свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 05.01.1974 року виданого Палацом новонароджених «Орджонікідзевський» про народження ОСОБА_6 (російською мовою), де в графі про народження батьком зазначено ОСОБА_3 (російською мовою). Відповідно до ст. 461 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Шляхом безпосереднього доступу знайдено записи про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (батьком зазначено ОСОБА_7 ). Доказами, які можуть підтвердити відповідні факти родинних відносин ОСОБА_1 з дідом ОСОБА_3 є послідовне дослідження свідоцтв про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 - батька заявника, в якому зазначено: (мовою оригіналу - російська мова, отец: ОСОБА_3 , мать ОСОБА_8 ) та відповідно свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , де зазначено у графі батько: ОСОБА_2 з відповідною інформацією зазначеною в актовому запису про народження ОСОБА_2 , який міститься в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, а саме запису, щодо батька ОСОБА_2 . Іншим шляхом підтвердити факт родинних відносин з ОСОБА_3 заявник не має можливості. Встановлення факту родинних відносин заявниці потрібно для належного оформлення спадкових прав після смерті діда ОСОБА_3 . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 не має. Окрім цього до спадкового майна, яке повинно бути успадковане після смерті ОСОБА_3 увійшла частка у праві власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 26.05.1995 року, реєстраційний №1-95-55809-У2, виданого згідно з розпорядженням від 26.05.1995 року №10660-У2. Згідно цього свідоцтва зазначена квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Спадкоємець звернувся за оформленням спадкових прав на нерухоме майно до приватного нотаріуса ХМНО Соболєвої А.В., про що свідчить витяг з реєстру спадкових справ №72453472 від 17.05.2024 року. Однак, під час дослідження правовстановлюючих документів нотаріусом виявлено неправильно зроблений переклад прізвища спадкодавця, зазначений у свідоцтві про право власності на житло від 26.05.1995 року №1-95- 55809-У2, та іншими документами, які посвідчують спадкодавця та спадкоємців (свідоцтво про смерть спадкодавця, паспорта спадкоємця). Підставою відмови у оформлені спадкових прав стала постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2024 року №158/02-31, видана приватним нотаріусом ХМНО Соболєвою А.В. Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії мотивована наступним, з матеріалів спадкової справи вбачається, що на підтвердження права власності спадкоємцями надано свідоцтво про право власності на житло від 26 травня 1995 року, реєстровий №1-95-55809-У2, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження від 26.05.1995 року № 10660-У2. Право власності зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 29.05.1995 року та записано в реєстрову книгу за № П-1- 45679, в якому власниками майна вказані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . Відповідно до наданої копії паспорта НОМЕР_4 , виданим ЦВМ Дзержинського РВ ХГУ УМВС України в Харківській області 29 березня 1999 року прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця зазначено « ОСОБА_3 ». Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 , виданого 23.04.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прізвище спадкодавця зазначено « ОСОБА_3 ». Таким чином встановити належність майна померлому не вбачається можливим, оскільки в свідоцтві про право власності прізвище спадкодавця зазначено як « ОСОБА_4 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 ». Наявність вказаної помилки в прізвищі спадкодавця у правовстановлюючих документах на квартиру АДРЕСА_3 , унеможливлює оформлення спадкоємцем права власності на зазначене спадкове майно, оскільки з поданих документів неможливо встановити належність правовстановлюючого документу спадкодавцю. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності на житло), померлому спадкодавцю, для належного оформлення спадкових прав спадкоємцями. Будь-якого спору про право у заявника та заінтересованої особи не існує. Інших спадкоємців за померлим немає. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику потрібно для належного оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що на теперішній час неможливо зробити виправлення у свідоцтві про право власності на житло після смерті спадкодавця, не існує іншого способу захисту ніж як звернення з відповідною заявою до суду.

20.05.2025 року заявниця в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. В судовому засіданні 15.04.2025 року заявниця ОСОБА_1 підтримала заяву, просила її задовольнити, вказала про те, що після смерті дідуся звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав, проте були виявлені розбіжності у прізвищах її та дідуся у зв`язку з чим вона звернулася до суду.

Представник позивача ОСОБА_9 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити заяву.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши доводи заявника та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Щодо встановлення факту родинних відносин

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частин 1,2 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Приписами частин 1-2,8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23.04.2024.

Факт того, що ОСОБА_1 є рідною онукою ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.11.2001 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 15.01.1974 ОСОБА_6 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якого вказані - ОСОБА_3 (російською мовою), ОСОБА_8 (російською мовою).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є матір`ю заявниці, вказала, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 (зацікавлена особа у справі), батько останнього помер у зв`язку з чим донька ОСОБА_11 зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину видане не було через не співпадіння літер у написанні прізвищ померлого та її доньки. Вказала, що помилка виникла під час зміни паспортів та перекладу прізвищ на українську мову, проте раніше на це не звертали уваги. Зазначила, що її померлий свекор проживав у АДРЕСА_1 , куди вони з донькою приїздили його відвідувати, після смерті вона та заявниця у справі займалися похованням ОСОБА_12

Отже, заявниця є рідною онукою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, суд звертає увагу на те, що у радянські часи документообіг здійснювався російською мовою, в зв`язку з чим, більшість документів того часу (в тому числі свідоцтва про народження, одруження, і т.д.) складались та видавались російською мовою, в зв`язку з чим, на сьогоднішній день виникають розбіжності в документах складених російською та українською мовою в різні часи, пов`язані з перекладом прізвища, імені та по-батькові, що призводить до складнощів в підтвердженні родинних відносин осіб за наявності, при цьому, усіх належних підтверджуючих документів.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно пункту 7 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Встановлення юридичного факту необхідно для оформлення спадкових прав онуки після померлого дідуся, а тому заява про встановлення юридичного факту має для заявника юридичне значення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу

Судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло від 26 травня 1995 року, видане згідно з розпорядженням від 26 травня 1995 року № 10660-У2 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 та членам його родини на праві спільної сумісної вартості.

В паспорті громадянина України серія НОМЕР_4 , прізвище ОСОБА_12 записано " ОСОБА_13 ", при цьому в копії паспорта міститься відмітка про реєстрацію останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Також таке ж написання прізвища міститься в свідоцтві про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Соболєвої А.В. від 17.12.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі у зв`язку з неможливістю встановити факт належності правовстановлюючих документів ОСОБА_3 , оскільки в свідоцтві про право власності прізвище спадкодавця зазначено як " ОСОБА_14 ", в свідоцтві про смерть " ОСОБА_13 ".

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, що зазначені в документі - не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що встановлення факту належності зазначеного в заяві правовстановлюючого документу ОСОБА_3 має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить оформлення спадкових прав заявниці.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити факт, належності правовстановлюючого документа ОСОБА_3 .

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.4,13,81,89,200,247,293,294,315,319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів особі, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є рідною онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 26.05.1995 року, реєстраційний №1-95-55809-У2, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням від 26.05.1995 року №10660-У2, яке посвідчує, що квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ,

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 26.05.2025 року.

Головуючий: