Справа №461/5/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

за участю секретаря Курилюк А.І.

представника позивача ОСОБА_1

(за первісним позовом)

представника відповідача ОСОБА_2 ,

(за первісним позовом)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, визнання майна особистою приватною власністю,-

встановив:

Зміст позовних вимог первісного та зустрічного позовів.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.11.2009 року між ним та відповідачем ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб.

За період перебування у шлюбі подружжя набуло за спільні кошти рухоме та нерухоме майно, а саме дві квартири та легковий автомобіль.

Вказує, що він неодноразово усно звертався до відповідача з проханням поділити майно в добровільному порядку, шляхом укладення нотаріально завіреного договору про поділ спільного майна. Однак ОСОБА_4 всіма можливими методами та способами ухилялась від будь-якої можливості поділу майна.

Оскільки спірне майно придбане сторонами в період шлюбу, належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, ОСОБА_3 просив суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на:

- 1/2 частини квартири загальною площею 48.6 (кв.м) та житловою площею 17.1 (кв.м), за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частини квартири загальною площею 111.2 (кв.м) та житловою площею 52.7 (кв.м), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 112, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 частку транспортного засобу марки AUDI, моделі A4, 2024 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, визнання майна особистою приватною власністю, який прийнятий до спільного розгляду з первісним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що все майно, яке було набуте під час перебування сторін у шлюбі, було набуто за кошти, які заробляла ОСОБА_4 перебуваючи на роботі за межами України. В той же час, ОСОБА_3 перебуваючи в Україні, отримував невеликі доходи, які б фізично не дали можливості придбати те майно, яке є предметом як зустрічного так і первісного позову.

Зазначила, що після припинення фактичних шлюбних відносин, вона зверталася до ОСОБА_3 з пропозиціями щодо вирішення в добровільному порядку питання поділу набутого спільного сумісного майна, однак останній у відкритій формі відмовлявся від всіх запропонованих йому варіантів, та стверджував, що бажає здійснювати поділ майна виключно в судовому порядку.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що поділ спірних квартир слід здійснити виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, тобто визнати за нею, та ОСОБА_3 право власності по ідеальних часток в кожному з зазначених об`єктів майна набутого ними за час шлюбу.

В свою чергу, автомобіль марки AUDI, модель А4, 2024 року випуску, білого кольору, слід виділити їй в особисту приватну власність, оскільки вказаним автомобілем вона користується в робочих цілях, а також сімейних, зокрема, для перевезення неповнолітньої дочки, яка проживає разом з нею.

Додатково вказала, що ОСОБА_3 , на її думку, і так не зможе користуватися зазначеним автомобілем, оскільки перебуває за межами України.

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.05.2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.02.2025 року було задоволено заяву представника позивача за первісним позовом про забезпечення позову та накладено арешт на автомобіль марки AUDI, моделі А4, 2024 року, д.н.з. НОМЕР_3 , який зареєстрований на ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) з позбавленням права на його розпорядження.

11.02.2025 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 звернулась до Галицького районного суду м. Львова із зустрічним позовом про визнання права власності на майно, визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою суду 14.02.2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 було залищено без руху, надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

20.02.2025 року від ОСОБА_4 до суду надійшла заява про усунення недоліків у зустрічній позовній заяві.

Протокольною ухвалою суду від 26.02.2025 року було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, визнання майна особистою приватною власністю до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно.

Ухвалою суду від 31.03.2025 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позиція сторін по справі.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив такий задовольнити. Проти зустрічного позову в частині визнання автомобіля Audi A4 особистою приватною власністю ОСОБА_4 заперечував. Вказав, що зазначений автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які були отримані від продажу попереднього авто. Крім того, частину коштів подружжю надали їхні батьки. Поряд з цим вказав, що позивач ОСОБА_3 не заперечує проти користування ОСОБА_4 автомобілем в її робочих та сімейних цілях, оскільки останній дійсно на даний час перебуває за кордоном.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні просив задовольнити зустрічний позов. В задоволенні первісного позову в частині визнання за ОСОБА_3 частки права власності на автомобіль Аudi A4 просив відмовити, з огляду на те, що такий транспортний засіб був придбаний за особисті кошти ОСОБА_4 , які остання заробила за час перебування за кордоном.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

28.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та Відповідачем ОСОБА_6 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб від 28.11.2009 року.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 11.04.2012 року серії НОМЕР_5 відповідач ОСОБА_6 змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_7 ».

За час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем було набуте наступне майно:

- 27.11.2017 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, засвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Біляк О.Я, за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 48.6 (кв.м) та житловою площею 17.1 (кв.м), за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією такого договору. Вказане також підтверджується також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ринкова вартість вказаної квартири згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 23.12.2024 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_8 », становить 3575000 грн.;

- 27.04.2020 року на підставі договору про пайову участь від 18.12.2018 року, за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 111.2 (кв.м) та житловою площею 52.7 (кв.м), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 112, за адресою: АДРЕСА_2 ., що підтверджується з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ринкова вартість вказаної квартири згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 23.12.2024 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_8 », становить 3552000 грн.;

- 06.06.2024 року на підставі одговору купівлі-продажу № 1269 від 30.05.2024 року, за ОСОБА_4 було здійснено реєстрацію автомобіля марки AUDI, моделі A4, 2024 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що підтверджується копією такого договору, листом головного сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській Івано-Франківській та Закарпатській областях. Вартість автомобіля згідно вищевказаного договору купівлі-продажу становить 2220000 грн.

Вказані обставини сторонами не заперечувались.

Мотиви прийняття рішення судом.

За частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю (частина сьома статті 57 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначений висновок суду повністю узгоджується із правовими висновками, які містяться у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 203/284/17, від 04 серпня 2021 року у справі № 553/2152/19.

Отже, для подружжя передбачено презумпцію спільності права власності. Ця презумпція може бути спростована й жінка та (або) чоловік можуть оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.

Той з подружжя, який заявляє про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують, на підставі належних, достовірних та допустимих доказів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

При прийнятті рішення суд враховує, що відповідач за первісним позовом, не заперечує проти визнання за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на:

- 1/2 частини квартири загальною площею 48.6 (кв.м) та житловою площею 17.1 (кв.м), за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частини квартири загальною площею 111.2 (кв.м) та житловою площею 52.7 (кв.м), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 112, за адресою: АДРЕСА_2 .

Тому, суд приходить до переконання, що в цій частині первісний позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_4 підлягають до задоволення.

Щодо вимоги зустрічного позову про визнання за ОСОБА_4 права особистої власності на автомобіль Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , суд робить наступний висновок.

Згідно з частиною першою статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 12 січня 2022 року у справі № 646/7463/16-ц, відповідно до якої якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.

Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена за її особисті кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.

Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, автомобіль Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 був придбаний ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу 30.05.2024 року, тобто під час шлюбу з ОСОБА_3 .

Жодних доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль був придбаний відповідачем за її особисті грошові кошти матеріали не містять. Нотаріально посвідчений договір про поділ нерухомого майна чи виділу рухомого майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, сторони не укладали.

З таких обставин, суд приходить до висновку, що презумпцію спільності майна подружжя у цій справі відповідач за первісним позовом не спростувала. Правовідносини щодо отримання відповідачем грошових коштів за роботу за кордоном не змінюють правового режиму майна та не зменшують у ньому частку кожного з подружжя, а також не припиняють право власності позивача на 1/2 частину набутого у шлюбі майна.

З огляду викладене, суд приходить до висновку, що транспортний засіб марки AUDI, моделі A4, 2024 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 є об`єктом спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та підлягає поділу між ними в рівних частинах.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Разом з цим, згідно з ч. 12. ст. 265 ЦПК України - у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом було понесено 15140 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 605.60 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви про забезпечення позову.

Відповідачем за первісним позовом було понесено 15140 грн. витрат зі сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Оскільки судовим рішенням первісний позов задоволено повністю, а зустрічний позов частково (2/3 позовних вимог), то враховуючи вимоги ч. 12 ст. 265 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 5647 грн. 22 коп. (15140 +605.60 (15140*2/3) = 5647.22 грн.).

Щодо забезпечення позову

Суд нагадує, що в силу приписів ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд

ухвалив:

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, - задоволити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, визнання майна особистою приватною власністю, - задоволити частково.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 в частині визнання транспортного засобу марки AUDI, моделі A4, 2024 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 особистою приватною власністю, - відмовити.

Визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наступне майно:

- квартиру загальною площею 48.6 (кв.м) та житловою площею 17.1 (кв.м), за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру загальною площею 111.2 (кв.м) та житловою площею 52.7 (кв.м), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 112, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- транспортний засіб марки AUDI, моделі A4, 2024 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- 1/2 частини квартири загальною площею 48.6 (кв.м) та житловою площею 17.1 (кв.м), за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частини квартири загальною площею 111.2 (кв.м) та житловою площею 52.7 (кв.м), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 112, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 частку транспортного засобу марки AUDI, моделі A4, 2024 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на:

- 1/2 частини квартири загальною площею 48.6 (кв.м) та житловою площею 17.1 (кв.м), за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частини квартири загальною площею 111.2 (кв.м) та житловою площею 52.7 (кв.м), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 112, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 частку транспортного засобу марки AUDI, моделі A4, 2024 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5647 грн. 22 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 12.02.2025 року, шляхом накладення арешту на автомобіль марки AUDI, моделі А4, 2024 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) з позбавленням права на його розпорядження,- продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Повний текст рішення виготовлено 16 травня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Мироненко Л.Д.