Дата документу 16.05.2025
Справа № 501/5319/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»

до

відповідача ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційні нарахування та 3 % річних,

представник позивача Ящук І.С.

інші сторони в судове засідання не з`явились

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі позивач) 24.12.2024 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з лютого 2023 року по травень 2024 року у розмірі 9 174,00 грн., інфляційні нарахування у розмірі 189,22 грн. та 3% річних у розмірі 102,72 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті та газеті «Одеські вісті» від 29.12.1018 №99.

Позивач постачав електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким за період з лютого 2023 року по травень 2024 року було спожито 4823 кВт.год на суму 14371,28 грн. Боржник здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 5197,28 грн., а тому факт споживання електричної енергії боржником доведено, Договір вважається укладеним.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідач надав пояснення на позов (а.с.77-89), в яких просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Відповідач 27.02.2025 надав до суду пояснення, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с.35-49), посилаючись на те, що:

- у квартирі, належній відповідачу відсутні будь-які види електроустановок та засобів комерційного обліку і він не є споживачем, який провадить свою діяльність на ринку електричної енергії;

- позивач ставить вимогу про стягнення з нього коштів не за надану послугу, яка розраховується виходячи з розрахункової одиниці, а за електроенергію, що не передбачено умовами договору;

- згідно розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію не можливо визначити на підставі яких первинних документів та за якою методикою проведено розрахунок;

- позивач не надав доказів, що соціальна пільга, яка передбачена Кабміном та надається за рахунок державних коштів врахована, або ні при формуванні позовної вимоги;

- нормативні акти НКПЕП є неконституційними, оскільки не пройшли державної реєстрації у відповідності до вимог ст.117 Конституції України, тощо.

Представник позивача 10.03.2025, 23.04.2025 надав до суду додаткові пояснення (а.с.50-58, 87-97).

Відповідач 15.04.2025 надав до суду пояснення (а.с.67-71).

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 24.12.2024 цивільну справу розподілено судді Петрюченко М.І. (а.с.21).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 10.01.2025 позовну заяву залишено без руху (а.с.24).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 22.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.31-32).

Відповідно до ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 5 статті 279 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.

Крім того, якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

За таких обставин, по даній справі відсутні підстави для проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті та газеті «Одеські вісті» від 29.12.1018 (а.с.14-16).

Позивач постачав електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка навлежить ОСОБА_1 (а.с.13).

Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким за період з лютого 2023 року по травень 2024 року було спожито 4823 кВт.год на суму 14371,28 грн. (а.с.9-11).

Боржник здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 5197,28 грн., а тому факт споживання електричної енергії боржником доведено, Договір вважається укладеним.

V. Оцінка Суду.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.633 Цивільного кодексу України публічним договором є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться; умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім споживачів пільгових категорій.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, серед інших, послуги з постачання та розподілу електричної енергії.

На підставі ч.1 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно абз.5 п.13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно з п.5.5.5 Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів та дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Вартість спожитої споживачем електричної енергії за відповідні розрахункові періоди розраховується на підставі отриманих від оператора системи розподілу даних комерційного обліку щодо обсягів спожитої електричної енергії та зазначається в рахунках.

Пунктом 5.12 Договору передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості за постачання електричної енергії за цим Договором споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.

Судом встановлено, що між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті та газеті «Одеські вісті» від 29.12.1018 (а.с.14-16).

Позивач постачав електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка навлежить ОСОБА_1 (а.с.13).

Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким за період з лютого 2023 року по травень 2024 року було спожито 4823 кВт.год на суму 14371,28 грн. (а.с.9-11).

Боржник здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 5197,28 грн., а тому факт споживання електричної енергії боржником доведено, Договір вважається укладеним.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач не надав доказів, що соціальна пільга, яка передбачена Кабміном та надається за рахунок державних коштів врахована, або ні при формуванні позовної вимоги, суд керується наступним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», встановлені єдині норми користування послугами, на які надаються пільги та субсидії, у тому числі і для користування послугами з обслуговування багатоквартирного будинку. Споживання понад встановлених соціальних норм сплачується без урахування пільги.

Відповідно до п.1 «Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 373 (далі - Порядок № 373), цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг: на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме: житлових послуг - послуг з управління багатоквартирним будинком; комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. поводження з побутовими відходами.

Пунктом 6 Порядку №373 передбачено, що на підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця суму пільги: на оплату житлово-комунальних послуг виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.1 Закону вразливі споживачі - побутові споживачі, визначені у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, які мають право на передбачені законом підтримку для відшкодування витрат на оплату спожитої електричної енергії та/або захист від відключення у певні періоди.

Відповідач не надав доказів про наявність у нього пільг, що дають йому право на застосування соціальної пільги.

Доводи відповідача, що під час нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію позивачем невірно застосовувано методику (тарифи) для її нарахування, тощо, суд відхиляє з наступних підстав.

Так, постановами Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 859 та від 16.04.2022 №453 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.12019 №483 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» продовжено дію спеціальних обов`язків із забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії та встановлено до 30.09.2021 фіксовану ціну на електроенергію для побутових споживачів на рівні 1,68 грн/кВт год (з ПДВ) незалежно від обсягу споживання.

З 01.10.2021 по 30.04.2022 для побутових споживачів запроваджуються диференційовані залежно від місячних обсягів споживання фіксовані ціни на електричну енергію: 1,44 грн/кВт год (з ПДВ) на споживання до 250 кВт год (включно, за весь обсяг споживання); 1,68 грн/кВт год (з ПДВ) на споживання понад 250 кВт год (включно, за весь обсяг споживання).

Аргументи відповідача в цій частині, суд до уваги не приймає, оскільки у межах даної справи не вирішується спір із уповноваженим органом держави щодо розміру призначеної пільги.

Відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційні втрати та 3% річних, власних розрахунків не надано до суду.

Таким чином, враховуючи те, що послуги з постачання електричної енергії надавались і відповідач був їх споживачем, нарахований постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» розмір заборгованості, з яким не погоджується відповідач, є обгрунтованим та правомірним.

В частині доводів позивача про те, що постанови НКРЕП не зареєстровані у Мін`юсті та не можуть бути застосовані, суд зазначає таке.

Так, відповідно до ч.1ст.1 та ч.3 ст.5 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі-Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Рішення Регулятора не підлягають погодженню органами державної влади, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення Регулятора можуть бути оскаржені в судовому порядку. Оскарження рішень Регулятора не зупиняє їх виконання.

Згідно до п.2,3 ч.2 ст.3 цього Закону, Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом.

Отже, з огляду на викладене, правові акти НКРЕП не підлягають реєстрації в Мін`юсті, мають юридичну силу і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку.

Позивачем не доведено, що підприємницька діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» є нечесною, а його поведінка агресивною. Такі доводи є загальним цитуванням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», без зазначення, які саме права позивача порушені та у чому це полягає.

Інші аргументи відповідача є тотожними.

Враховуючи, наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі ТОВ «ООЕК» до Іллічівського міського суду Одеської області заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційних втрат та трьох відсотків річних по справі № 501/3600/24 було сплачено судовий збір в розмірі 268,40 грн. та 34,40 грн., про що свідчать платіжні доручення № від 21.11.2023 та № від 18.06.2024, оригінали яких наявні в матеріалах зазначеної судової справи (а.с.18а).

Відповідно до ухвали Іллічівського міського суду Одеської області у видачі судового наказу відмовлено, судовий збір не повертався (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

За подачу до суду позовної заяви майнового характеру на підставі п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», необхідно сплатити - 1,5 % відсотка ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3 028,00 грн.

ТОВ «ООЕК» зареєстроване у підсистемі «Електронний суд», в зв`язку з чим користується гарантованим правом ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» на зниження суми судового збору при подання процесуальних документів через вказану систему, а саме: застосувати коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Отже судовий збір за подання позовної заяви про стягнення заборгованості складає: 3028,00 грн. - 0,8% = 2 422,40 грн.,

Згідно ч.2 ст.164 ЦПК України та п.1.ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову до Овідіопольського районного суду Одеської області позовної заяви про стягнення заборгованості з відповідача ТОВ «ООЕК» доплачено судовий збір у розмірі 2119,60 грн. про що свідчить платіжна інструкція № від 17.12.2024 (а.с.1).

Отже, у зв`язку з тим, що позов задоволено на користь позивача, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12-13,141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 509, 553, 554, 559, 598, 611, 612, 628, 629, 1054, 1056-1 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, інфляційні нарахування та 3 % річних - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88, код ЄДПРПОУ 42114410) заборгованість за спожиту електричну енергію за період з лютого 2023 року по травень 2024 року у розмірі у розмірі 9 174,00 грн., інфляційні нарахування у розмірі 189,22 грн., 3% річних у розмірі 102,72 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко