РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 рокуСправа № 495/11478/24
Номер провадження 2/495/5263/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

30.12.2024 ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) на 1/4 частину з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2020 у справі № 495/9673/19 шлюб між учасниками справи розірвано; ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30.10.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, як на підставу збільшення визначеної частки розміру аліментів посилається на те, що із дати ухвалення рішення про стягнення аліментів (24.12.2020) змінились обставини, які існували на момент розгляду справи та вливали на ухвалення судового рішення у справі № 495/9673/19, зокрема покращилось матеріальне становище відповідача (окрім військової пенсії ОСОБА_2 став отримувати грошове забезпечення як військовослужбовець), змінився сімейний стан ( ОСОБА_2 уже не є опікуном своєї матері ОСОБА_5 , інших утриманців відповідач не має).

Доказів про погіршення стану здоров`я із вересня 2021 року відповідач не надав; отримання грошового забезпечення як військовослужбовець, окрім військової пенсії, вказує на покращення матеріального становища відповідача після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів; після смерті матері відповідач у серпні 2023 успадкував будинок.

Керуючись наведеним, також, враховуючи те, що витрати на утримання сина зростають, позивач просить збільшити розмір аліментів із 1/6 на 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача.

1.2. Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив. У письмових заявах зазначав, що перебуває на військовій службі у лавах збройних сил України в умовах воєнного стану не з метою покращення свого матеріального стану, а з метою захисту держави та громадян. Після смерті матері, якою опікувався ОСОБА_2 , відповідач став більше задіяним в межах військової служби, неодноразово відряджався у тому числі у зону бойових дій. Загалом військова служба негативно вплинула на стан здоров`я, загострились хронічні захворювання; за місцем служби вимушений винаймати житло, витрачатись на одяг; також здійснюються витрати на утримання нерухомості у м. Білгород-Дністровський, домашньої тварини (собаки); відповідач навчається у ВНЗ на платній основі. Від обов`язку утримувати сина не відмовляється.

Отже, із грудня 2020 року обставини у житті відповідача змінились у гіршу сторону, адже він самостійно доглядає за нерухомим майном, витрати на забезпечення побуту збільшились, а отже дохід зменшився, стан здоров`я погіршився; з`явились витрати на оплату навчання в університеті. Керуючись наведеним, ОСОБА_2 просить у задоволенні позову відмовити.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 30.12.2024.

Ухвалою від 31.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження; у справі призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 31.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про зміну територіальної підсудності справи.

3. Фактичні обставини справи.

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №99.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2020 у справі № 495/9673/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , укладений 11.12.2010, розірвано; ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30.10.2019 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане судове рішення набрало законної сили 27.09.2021.

Докази на підтвердження обставини про те, що дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю в матеріалах справи відсутні, водночас, у заявах по суті позивач і відповідач вказану обставину визнали (не заперечували, не спростовували відповідними доказами). В силу частини першої статті 82 ЦПК, з огляду на визнання обставини учасниками справи, відсутності у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставин або добровільності її визнання, вказана обставина не підлягає доказуванню.

Ухвалюючи 24.12.2020 (ДНЗС - 27.09.2021) рішення у справі №495/9673/19, при визначенні розміру аліментів суд враховував обставини, визначені статтею статті 182 СК України, зокрема взяв до уваги, що відповідач ОСОБА_2 є опікуном його недієздатної матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , несе тягар щодо утримання нерухомого майна, як матері, так і свого; є пенсіонером Збройних Сил України, учасником АТО з 16.04.2015 року по 24.06.2015 року та з 01.08.2015 року по 16.10.2015 року, переніс низку захворювань під час проходження військової служби та зараз має ряд хронічних захворювань.

У межах розгляду справи, зо розглядається, судом встановлено такі обставини, які виникли після ухвалення судового рішення у цивільній справі №495/9673/19, та мають значення для вирішення спору.

Із 03.06.2024 ОСОБА_2 проходить військову службу за контрактом; грошове забезпечення ОСОБА_2 за період із 01.06.2024 по 30.11.2024 склало 248 940 грн 88 коп., з якого утримано 81 114 грн 21 коп. аліментів (копія довідки № 943/9/3288 від 06.12.2024).

У травні, червні 2023 року ОСОБА_2 направлений ІНФОРМАЦІЯ_4 на обстеження (діагноз зазначено у направленні № 401 від 02.05.2023, № 614 від 20.06.2023, довідках № 25, 36 поліклінічного відділення КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня»).

Станом на грудень 2024 року померла ОСОБА_5 - матір відповідача, опікуном якої він був призначений судовим рішенням (в силу частини першої статті 82 ЦПК, з огляду на визнання обставини учасниками справи, відсутності у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставин або добровільності її визнання, вказана обставина не підлягає доказуванню).

На підставі копії договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 02.09.2024 встановлено, що ОСОБА_2 є здобувачем вищої освіти в Національному університеті «Одеська політехніка»; загальна вартість платної освітньої послуги 33 000 грн (усього 3 семестри по 11 000 грн за кожен).

Згідно із платіжними інструкціями ОСОБА_2 у 2024 поніс витрати на комунальні послуги.

Дитина ОСОБА_3 із 01.09.2024 навчається у Білгород-Дністровському фаховому коледжі природокористування, будівництва та комп`ютерних технологій (довідка навчального закладу № 426 від 15.10.2024).

4. Застосовані правові норми; висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно із статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положення частини першої статті 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 23 Постанови №3 від 15 травня 2006 року Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Вказана вище правова позиція зазначена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 (справа 643/11949/19, провадження № 61-2698св21).

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У подальшому, визначена судом сума аліментів може бути змінена (збільшена або зменшена) у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я отримувача або платника аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до наведених норм підставою для збільшення розміру аліментів може бути таке покращення майнового стану платника аліментів, яке робить можливим сплату ним аліментів у більшому за попередньо визначений розмір. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на покращення матеріального становища відповідача (отримання грошового забезпечення військовослужбовцем); зміну його сімейного стану, пов`язаного із смертю підопічної матері; успадкування відповідачем нерухомого майна; збільшення потреб в утриманні дитини у тому числі у зв`язку із вступом у коледж.

За результатами аналізу наявних у матеріалах справи доказів встановлено збільшення середньомісячного доходу відповідача (платника аліментів) на близько 41 000 грн (окрім пенсії, із червня 2024 року Драпак отримує грошове забезпечення); водночас встановлено несення витрат відповідачем на оплату свого навчання у ВНЗ (із вересня 2024 року близько 2 500 грн щомісячно); також встановлено, що матір відповідача, якою він опікувався, станом на грудень 2024 померла.

Обставини щодо погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 суд вважає не доведеними, адже надані відповідачем копії довідок (без дати) та копії направлень на обстеження не містять інформації щодо періоду або дати набуття захворювання (зокрема після вересня 2021 року).

Водночас, позивачем як одержувачем аліментів на надано суду доказів про погіршення її матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я.

Також суд звертає увагу, що успадковане та отримане в дар майно не є доходом, який враховується при визначенні розміру аліментів. Про це йдеться в постанові КЦС ВС від 15.06.2022 у справі № 682/1277/20 (провадження № 61-3614св22).

При цьому, суд роз`яснює позивачу, що витрати, понесені за навчання сина у коледжі відносяться до додаткових витрат, необхідних для розвитку дитини; питання про стягнення додаткових витрат на дитину, викликаних витратами на навчання може бути вирішено в порядку, передбаченому Сімейним кодексом України (стаття 185 СК України) (постанова КЦС ВС від 01.04.2019 у справі № 545/819/18).

Керуючись наведеним, суд вважає, що у справі здобуто докази на підтвердження наявності обставин, з якими закон (стаття 192 СК України) пов`язує можливість зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду: покращення майнового стану відповідача, зміна сімейного стану відповідача.

З огляду на встановлені обставини у їх сукупності, за результатами оцінки на предмет їх належності, допустимості, достатності, керуючись наведеними нормами законодавства, першочергово враховуючи інтереси дитини, доведення покращення майнового стану відповідача, зміни його сімейного стану, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом прийняття рішення про зміну способу стягнення аліментів із 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача на 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такий розмір аліментів значно перевищуватиме мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на день розгляду цієї справи становить 3196 грн, виходячи із розміру заробітку відповідача в контексті положень частини другої статті 182 СК України може бути присуджений і буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини з урахуванням обставин, визначних статтею 182 СК України.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

5. Розподіл судових витрат.

За правилами статті 141 ЦПК України судові витрати віднести на користь держави.

Керуючись статтями 180,182, 192 Сімейного кодексу України, статтями12,76-81, 258, 259, 263-265, 273, 274, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2020 у справі № 495/9673/19, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У решті позову відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 23.05.2025.

Суддя Ю. Ф. Волкова