Справа № 738/650/25
№ провадження 2/738/274/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивували наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько та чоловік позивачів ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яку повністю успадкував син спадкодавця позивач ОСОБА_1 , звернувшись в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, просили розгляд справи проводити без участі сторони позивача.

Представник відповідача Менської міської ради Корюківського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, з приводу позовних вимог поклались на розсуд суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності нез`явившихся учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Виписки з погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки, виданої старостою Волосківського старостинського округу слідує, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 . Членами колгоспного двору були: дружина ОСОБА_2 , тітка ОСОБА_4 (а.с.18).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_2 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в рівних частках по 1/3 кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волосківці Корюківського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого додана до матеріалів справи (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в тому числі і на належну йому частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 717/2024, заведеної до майна померлого ОСОБА_3 , його син ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом на спадкове майно, в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивачка ОСОБА_2 , являючись спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після померлого чоловіка, в установлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.31-39).

З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 157/02-31 від 28.01.2025 слідує, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (а.с.19-20).

Відповідно до Інформаційної довідки виданої ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 17.07.2024 слідує, що станом на 31.12.2012 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.16-17).

Згідно Висновку про вартість майна станом на 18.03.2025, ринкова вартість житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 становить 77 200 грн. 00 коп. (а.с.21).

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями не оформив, позивач позбавлений можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_3 , а за позивачкою ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину вказаного домоволодіння, належну їй як члену колишнього колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 120-123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, ст.ст. 16, 328, 1218, 1233-1235, 1268, 1296, 1297 ЦК України 2003 року, ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року), суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ) право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волосківці Корюківського району Чернігівської області).

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ), право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , належну їй як члену колишнього колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко