Справа № 134/589/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Франко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

14 квітня 2025 року до Крижопільського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 29.01.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАЙМЕР» (далі - ТОВ «ЗАЙМЕР») та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 175107, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та надісланий на номер її мобільного телефону. Підписуючи договір, відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Відповідно до п. 1.1. Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

У Договорі сторони погодили наступні умови: сума виданого кредиту - 1000,00 гривень; дата надання кредиту - 29.01.2021; строк кредиту - 30 днів; валюта кредиту - UAH; стандартна процентна ставка - 2 % в день (730 % річних); кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

На виконання умов кредитного договору, відповідачкою у п. 7 Договору зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів.

Первісний кредитор - ТОВ «ЗАЙМЕР» свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав в повному обсязі.

В свою чергу, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 13 січня 2025 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором № 175107 від 29 січня 2021 року в розмірі 5220 грн., з яких: 1000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4220,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами.

28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, за умовами якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу № 01-28/01/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором.

В подальшому ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» направило ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 175107 від 29 січня 2021 року та погашення заборгованості в розмірі 5220,00 грн., однак зазначена вимога залишилася без виконання.

Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 15 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22 квітня 2025 року від відповідачки ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позовні вимоги визнає частково, а саме: просить стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1600 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 600 грн. - заборгованість по відсотках в межах строку кредитування (30 днів). Також просить зменшити розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, поклавши такі витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

13.05.2024 року представник позивача - адвокат Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд» подав заяву про розподіл судових витрат, у якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн. В обґрунтування заяви вказує, що позивачем під час подання позовної заяви заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми понесених судових витрат у розмірі 12922,40 грн, з яких: 2422,40 грн. - сума сплаченого судового збору та 10500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду даної справи в суді першої інстанції становить 10500,00 грн., що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 13.05.2025 року та відповідною платіжною інструкцією.

В судове засідання 14 травня 2025 року сторони не з`явилися.

Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. У позовній заяві представник позивача - адвокат Пархомчук С.В. просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. При цьому вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 14.05.2025 направила заяву про розгляд справи без її участі, просить врахувати поданий нею відзив та зменшити витрати на професійну правничу допомогу, оскільки заявлений позивачем розмір витрат є надмірним та непропорційним до предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У даній справі відповідачка подала відзив на позов через систему «Електронний суд», однак, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, не додала до відзиву документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

У відповідності до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно із ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Направлення відзиву на позов і доданих до нього доказів на електронну адресу представника позивача не є належним підтвердженням направлення відзиву стороні позивача.

Таким чином, суд не може взяти до уваги поданий відповідачкою відзив на позов та вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 січня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» () та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 175107, згідно якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

За умовами Договору кредит надається на 30 днів, тобто до 27.02.2021 року; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2 % на добу; тип процентної ставки - фіксована; кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом; датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта; невід`ємною частиною цього Договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства www.cly.com.ua ( п. п. 1.1., 1.2., 1.3, 1.4, 1.6., 1.7. Договору).

Вказаний кредитний договір сторонами укладено за допомогою електронних засобів та підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (AV1118).

У Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору, сторони погодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Довідкою про ідентифікацію ТОВ «ЗАЙМЕР» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 175107 від 29.01.2021, ідентифікована ТОВ «ЗАЙМЕР». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор - AV1118 29.01.2021 відправлено на номер телефону НОМЕР_3 .

З інформаційної довідки ТОВ «ПРОФІТГІД» вбачається, що 29.01.2021 о 18:37:06 на платіжну картку НОМЕР_1 зараховано 1000,00 грн., призначення платежу: видача кредиту № 175107.

Судом також встановлено, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додаток № 1 до цього Договору).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 175107 від 29.01.2021 року в розмірі 5220 грн., з яких: 1000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4220,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами. При цьому датою закінчення договору вказано 27 лютого 2021 року.

13.01.2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» направило на адресу ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 175107 від 29.01.2021, однак зазначена вимога не була виконана відповідачкою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається зі змісту кредитного договору № 175107 від 29 січня 2021 року, цей договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону із зазначенням адреси проживання відповідачки, її паспортних даних, РНОКПП. Крім того, за умовами договору його невід`ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства.

При укладанні кредитного договору відповідачкою вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі.

ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

Враховуючи факт підписання відповідачкою електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення кредитного договору № 175107 від 29 січня 2021 року відбулось, що узгоджується зі ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», та останній перераховано суму кредиту в розмірі 1000 грн. на її банківську картку.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Надані позивачем договір факторингу № 01-28/10/2021 від 28 жовтня 2021 року, витяг з реєстру боржників, який є додатком до цього договору, платіжні доручення про перерахунок грошових коштів за договором факторингу, свідчать про те, що ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 175107 від 29 січня 2021 року.

Отже, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачка отримала кредит в сумі 1000 грн., які у визначений кредитним договором строк не повернула, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та кредитному договорі, підлягають задоволенню і з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1000 грн.

Що стосується стягнення заявлених позивачем відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором № 175107 від 29 січня 2021 року, то суд зважає на наступне.

Відповідно до умов договору, укладеного між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 , кредит відповідачці надавався на 30 днів, тобто до 27 лютого 2021 року.

Матеріали справи не містять належного розрахунку заборгованості за процентами. Позивачем надано документ, сформований ним же, під назвою «Виписка з особового рахунку за кредитним договором № 175107 ПІБ: ОСОБА_1 », де зазначена лише загальна сума процентів, без вказівки на розмір та вид процентної ставки (стандартна чи знижена) та період нарахування, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування процентів за договором. Цим документом визначена, у тому числі, сума вихідного залишку за кредитним договором за період з 29.01.2021 по 13.01.2025 у розмірі 5220,00 грн.

Позивач не звільняється від обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками лише з тих підстав, що до нього, як до нового кредитора, перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Нарахування кредитором відсотків після спливу строку дії самого договору є необґрунтованим.

Отже, з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за кредитним договором № 175107 від 29 січня 2021 року проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише по 27 лютого 2021 року (включно).

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 по відсотках за користування кредитними коштами в межах строку кредитування станом на 27 лютого 2021 року (останній день строку кредитування) становить 600 грн. (1000 х 30 х 2 : 100 = 600), а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на вказану суму.

З огляду на викладене, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 175107 від 29 січня 2021 року в розмірі 1600 грн., з яких: 1000 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 600 грн. - прострочена заборгованість за процентами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., ціна позову становила 5220 грн., позов задоволено на суму 1600 грн., тобто на 30,65 % (1600 х 100 : 5220), а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 742,47 грн. (2422,40 х 30,65 %) судового збору.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» під час розгляду справи в суді на підставі договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року та довіреності від 30 грудня 2024 року здійснював адвокат Пархомчук С.В.

Згідно акта про отримання правової допомоги від 13.05.2025 року сторони погодили, що адвокатом Пархомчуком С.В. у даній справі надано ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» такі види правової допомоги: зустріч та консультація - 1 година вартістю 2000 грн.; складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг судової практики - 2,5 години вартістю 5000 грн.; інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг ЄДРСР щодо процесуального статусу судової справи - 1,5 години вартістю 3000 грн.; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції - 500 грн. Загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 10500 грн.

Згідно рахунку на оплату № 13.05.2025-21 від 13.05.2025 та платіжної інструкції № 3 8341 від 13.05.2025 ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» сплатило ОСОБА_2 10500 грн. за правничу допомогу у даній справі.

Відповідачка Патратій З.С. у заяві про розгляд справи без її участі просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц).

Суд вважає, що розмір заявлених стороною позивача витрат на правничу допомогу є завищеним, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів, пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, ціна позову становить 5220 грн., позовні вимоги задоволено частково (на суму 1600 грн.), у справі було одне засідання, яке проводилося у відсутності представника позивача.

Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до 1000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду, є справедливим та обґрунтованим, співмірним із складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 175107 від 29 січня 2021 року в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 742,47 грн. (сімсот сорок дві гривні, 47 копійок) та 1000 грн. (одна тисяча гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс, 7, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя