Справа № 303/7749/24
2/303/1561/24
Ряд. стат. звіту - 59
27 травня 2025 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючого судді Мирошниченка Ю.М.
за участю секретаря судових засідань Лукач К.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,
Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 . Решта квартири успадкована відповідачами. Позивачка покликається на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа, що знаходиться у відповідача, котрий відмовився надати його добровільно.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 07 лютого 2017 року Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (актовий запис № 117 від 28.01.2017 р.).
Померла є матерію позивачки. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 28 грудня 1972 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зміна прізвища позивачки з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (серія НОМЕР_3 від 14 серпня 1993 року).
Заповіту ОСОБА_4 не залишила у зв`язку з чим спадкування відбулось за законом.
07 лютого 2017 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Біловар І.О. із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом.
На підставі зазначеної заяви 07.02.2017 р. приватним нотаріусом Біловар І.О. заведено спадкову справу № 4/2017 у Спадковому реєстрі 60209272 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
Крім того, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняв чоловік померлої та батько позивачки - ОСОБА_5 , оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.
Постановою приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу № 241/02-31 від 03.09.2018 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що частка померлої у вищевказаному майні не визначена.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2019 року визначено, що частки кожного зі співвласників квартири АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_4 були рівними і становили по 1/3 частки.

Оскільки спадщину прийняло два спадкоємця за законом першої черги частка позивачки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 дорівнює 1/6.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, про що 15.09.2018 складено актовий запис № 669.

Відповідно до заповіту від 08.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу (реєстраційне посвідчення № 133 від 24.10.2007 р.), ОСОБА_5 заповів у рівних частках все своє майно сину ОСОБА_2 в 1/3 частці та внукам: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 в 1/3 частці, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 в 1/3 частці.

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Перестою Я.О. 25.09.2018 заведено спадкову справу № 10/2018.

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 02.08.2019 р. приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу (серія та номер 1492), за спадкоємцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_10 за кожним зареєстровано право власності на 1/9 частку квартири АДРЕСА_1 . Також за спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_2 рахується право власності за кожним на 1/3 частку зазначеної квартири.

Постановою державного нотаріуса Першої мукачівської державної нотаріальної контори №121/02-31 від 28.03.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало її матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нотаріусу не подано документів які посвідчують право власності на спадкове майно.

За твердженням позивачки, надати оригінал свідоцтва про право власності на житло вона не має можливості, оскільки цей документ знаходиться у відповідача ОСОБА_2 , який відмовляється його подати нотаріусу.

Згідно з положеннями 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Порядок прийняття спадщини врегульований статтями 1268-1269 ЦК України.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша 1 статті 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (стаття 1297 ЦК України).

Відповідно до статті 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на викладене позивачка обґрунтовано вважає, що існують правові підстави для визнання за нею права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , як за спадкоємицею першої черги за законом після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд погоджується з думкою позивачки й на цій підставі задовольняє заявлену нею вимогу.

Ухвалюючи рішення по суті справи, суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, згідно з частиною першою якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних.

Звертаючись до суду, позивачка сплатила судовий збір у розмірі 2654,50 грн, які підлягають стягненню з відповідачів на її користь у рівних частках.

На підставі викладеного суд, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1327 (одну тисяча триста двадцять сім) гривень 25 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1327 (одну тисяча триста двадцять сім) гривень 25 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

Повний текст рішення суду складено 27.05.2025 року.

Головуючий Юрій Мирошниченко