Справа № 214/1297/25
19 травня 2025 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/1297/25 за позовною заявою (в уточненій редакції) представника ОСОБА_1 адвоката Колесніченко Інни Володимирівни до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання двох дітей, -
Представники: від позивача адвокат Колесніченко І.В.,
Адвокат Колесніченко І.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 11.02.2025 (надійшла до суду 13.02.2025), в подальшому уточнивши зміст та пред`явлені вимоги, просила суд: звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 23.05.2024, та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з 23.11.2024, стягнутих з неї за судовим наказом, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2023 у справі №214/5067/23; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача 1 211 грн. 20 коп. судового збору.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання між сторонами шлюбу, ОСОБА_1 ініціювала судове провадження стосовно стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей. Судовим наказом, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 27.07.2018 у справі № 214/3122/18, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, на користь матері дітей ОСОБА_1 , починаючи стягнення з 18.05.2018. Постановою державного виконавця Широківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.07.2020 за заявою ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження ВП №62566134 з виконання зазначеного судового наказу. У подальшому, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2023 у справі №214/6700/22, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.07.2024, звільнено ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання дітей неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнутих з нього на користь матері дітей ОСОБА_1 за судовим наказом, виданим Саксаганського районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.07.2018 у справі №214/3122/18, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили, у зв`язку з тим, що діти тимчасово проживали з ОСОБА_2 . Надалі, 26.12.2023 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/5067/23 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітеи? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для кожноі? дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 12.07.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.08.2024 відкрито виконавче провадження ВП № 75794834 з примусового виконання зазначеного судового наказу.
Наразі існують обставини, які передбачають наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 у зв`язку з фактичним проживанням разом з нею їх спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти мешкають разом з матір`ю в орендованому житловому приміщенні у Королівстві Норвегія. Діти продовжують навчання дистанційно у навчальних закладах м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, проте наразі позивач вирішує питання щодо організації їх навчання в Королівстві Норвегія. У зв`язку з цим, враховуючи проживання дітей з позивачем та перебування їх на її повному утриманні, представник вважає вказану обставину такою, що має істотне значення, і відповідно, є підставою для звільнення ОСОБА_1 як платника аліментів, від сплати аліментів на утримання дітей, згідно тексту заявлених нею вимог. Фактично обидві дитини знаходяться на повному утриманні матері ОСОБА_1 , яка забезпечує своїм дітям належне харчування, умови проживання, навчання, розвиток тощо. Проте, батько дітей ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні та утриманні своїх дітей, не надає матеріальної допомоги на утримання синів, яка б покривала потреби дітей. Саме тому позивач змушена звернутися до суду з метою стягнення з батька дітей аліментів на утримання їх спільних синів.
Ухвалою суду від 18.02.2025 позовну заяву залишено без руху.
На виконання ухвали суду 28.02.2025 на адресу суду засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшла позовна заява в уточненій редакції із долученням квитанції про сплату судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. (направлено 27.02.2025).
Ухвалою суду від 05.03.2025 позовну заяву (в уточненій редакції) прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 11.04.2025 задоволено заяву представника позивачаОСОБА_1 адвоката Колесніченко І.В. про її участь в судових засідань в режимі відеоконференції.
Правом на участь в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Колесніченко І.В. не скористалися, остання через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, представник не вбачала доцільності у проведенні судового засіданні в режимі відеоконференції.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його повторну неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, застосувавши до правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 , повторно виданим 15.12.2023, та серії НОМЕР_2 , виданим 10.12.2012 відповідно.
ОСОБА_1 разом з дітьми зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з витягів з реєстру Криворізької міської територіальної громади.
Судовим наказом, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 27.07.2018 у справі № 214/3122/18, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, на користь матері дітей ОСОБА_1 , починаючи стягнення з 18.05.2018.
Постановою державного виконавця Широківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.07.2020 за заявою ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження ВП №62566134 з виконання зазначеного судового наказу.
У подальшому, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.05.2023 у справі №214/6700/22, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.07.2024, звільнено ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання дітей неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнутих з нього на користь ОСОБА_1 за судовим наказом, виданим Саксаганського районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.07.2018 у справі №214/3122/18, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили, у зв`язку з тим, що діти тимчасово проживали з ОСОБА_2
26 грудня 2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №214/5067/23 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітеи? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % та не більше 10 прожиткових мінімумів для кожноі? дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 12.07.2023 і до досягнення дітьми повноліття.
Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.08.2024 відкрито виконавче провадження ВП № 75794834 з примусового виконання зазначеного судового наказу.
Звертаючись до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей та присудження стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання синів, позивач, діючи через представника, посилалася на зміну обставин, що існували на час вирішення питання про стягнення з неї аліментів, а саме, те, що їх спільні з відповідачем діти фактично проживають з нею у Королівстві Норвегія та знаходяться на її повному утриманні, а тому подальше стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей є недоцільним та визначатиме використання таких платежів відповідачем не за призначенням не в інтересах дітей. Надаючи оцінку таким доводам та обґрунтованості пред`явлених ОСОБА_1 вимог суд виходить з такого.
Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.
Згідно зі ст.ст.141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Слід також зауважити, що відповідно до ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Закон України «Про охорону дитинства» вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
Положеннями ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України).
У п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Як передбачає ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст.273 СК України: якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.ст.267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Відповідно до ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, до якого належить також припинення права на аліменти.
Відповідно до ч.2 ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів чи припинення їх стягнення зі зміною обставин, що виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів та впливають на їх подальше стягнення.
У ході судового розгляду із обсягу наданих позивачем доказів встановлено, що як на момент звернення позивача до суду з даним позовом, так і на момент ухвалення рішення, діти сторін неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у Королівстві Норвегія та проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 позивачем у справі.
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 23.05.2024 отримали тимчасові дозволи на проживання у Королівстві Норвегія зі строком дії до 22.05.2025; ОСОБА_4 23.11.2024 отримав тимчасовий дозвіл на проживання у Королівстві Норвегія зі строком дії до 21.11.2025. За інформацією з Норвезького реєстру населення, діти мешкають разом з матір`ю ОСОБА_1 у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке позивач винаймає для проживання її та дітей на підставі договору оренди житла.
Оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження належними, допустимими та достатніми в їх сукупності доказами той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , відомості про наявність між сторонами спору про визначення місця проживання дітей відсутні, доказів зворотного відповідачем суду не надано, що в сукупності є свідченням суттєвої зміни обставин, за яких ухвалювалось рішення про стягнення аліментів та визначають недоцільність продовження стягнення аліментів на користь відповідача ОСОБА_2 з позивача в подальшому, що буде порушенням як інтересів дітей, так і їх прав на аліменти, що є їх власністю. При цьому, відповідач, будучи обізнаним про наявність даного спору, не скористався своїм правом, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, надати суду докази на спростування доводів позивача, викладених в позовній заяві, зокрема й не надано належних та допустимих доказів використання сплачуваних позивачем на його користь аліментів на утримання дітей за цільовим призначенням та в інтересах дітей після зміни ними місця проживання. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити.
Вирішуючи вимогу про звільнення від сплати аліментів, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2016 стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, звільнення позивача від сплати аліментів слід здійснити саме з моменту набрання рішенням суду законної сили, а не з 23.05.2024 стосовно аліментів на ОСОБА_3 , та з 23.11.2024 стосовно аліментів на ОСОБА_4 , а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільних дітей, які наразі проживають з позивачем, тому з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дітей та положень ст.182 СК України суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі, починаючи з 13.02.2025 та до досягнення дітьми повноліття.
При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти продовжуватимуть стягуватись з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за пред`явлення вимоги про стягнення аліментів, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.
З огляду на ухвалення рішення на користь позивача в частині звільнення від сплати аліментів, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1 211 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. Вимоги про відшкодування інших судових витрат позивачем не заявлялось.
У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, 280-284, 287, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги (в уточненій редакції) представника ОСОБА_1 адвоката Колесніченко Інни Володимирівни до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання двох дітей задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присуджених за судовим наказом, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2023 у справі №214/5067/23 з дати набрання законної сили рішенням суду.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання їх дітей: неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.02.2025 та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1 211 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно зі ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та її представник мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про учасників справи:
ОСОБА_1 , інн НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , інн НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення суду складено та підписано без проголошення 19.05.2025.
Суддя О.І. Євтушенко