Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/421/24
Провадження № 2/376/1046/2025
УХВАЛА

"21" травня 2025 р. м. Сквира Суддя Сквирського районного суду Київської області Ловінська С.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 головуючим суддею у справі визначено суддю Віговського С.І.

Ухвалою суду від 12.02.2024 визнано укладеною мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , провадження у даній справі закрито.

Постановою Київського апеляційного суду від 30.04.2025 ухвалу Сквирського районного суду від 12.02.2024 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.05.2025 визначено для розгляду цієї справи головуючу суддю Ловінську С.С.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доходжу наступного висновку.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо підсудності справ, які визначено у ст. ст. 26-30 ЦПК України.

Наслідком недотримання зазначених умов є передання на підставі вимог ст. 31 ЦПК України справи на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вимогами ч. 1 ст. 23 ЦПК України визначено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод сторонам має бути гарантований справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому, належність судового органу має такі складові: а) цивільна юрисдикція; б) підсудність.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності, зокрема, виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, спір у сторін виник з приводу нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, площею 12,3562 га, яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер: :05:303:0005, призначена для ведення фермерського господарства; земельної ділянки, площею 4,4461 га, яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер: :05:301:0001, призначена для ведення фермерського господарства; земельної ділянки, площею 31,8083 га, яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер: :05:301:0002, призначена для ведення фермерського господарства; земельної ділянки, площею 48,6106 га, яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, призначена для ведення селянського (фермерського) господарства; земельної ділянки, площею 4,4461 га, яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер: :05:301:0001, призначена для ведення фермерського господарства; земельної ділянки, площею 0,2500 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :08:025:0023, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Так, відповідно до статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Частиною першою статті 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно із пунктом 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 провадження № 12-73гс20 висловила правову позицію:«7.15. Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; в редакції, чинній до 14 грудня 2017 року, частина перша статті 30 ЦПК України в чинній редакції) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.».

Частина перша статті 30 ЦПК України передбачає, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (стаття 32 ЦПК України).

Суд зобов`язаний передати справу на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Оскільки місцезнаходження основної частини нерухомого майна є Кузьминецька сільська рада Кагарлицького району Київської області, тому на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, матеріали цивільної справи необхідно передати на розгляд до Кагарлицького районного суду Київської області, як суду, виключна підсудність якого поширюється на вказану адресу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше 5 днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше 5 днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. ст. 27 , 30, 31,32, 259, 260 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИЛА:

Цивільну справу №376/421/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно передати на розгляд до Кагарлицького районного суду Київської області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:С. С. Ловінська