П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 травня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Собослоя Г.Г., Кожух О.А.,

з участю секретаря судового засідання: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2024 року у складі судді Придачука О.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановив :

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що 05.05.2018 вона уклала шлюб з ОСОБА_1 . У шлюбі у них у народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх двох років спільне життя у сторін не складається, більше півроку вони не проживають разом. Позивач зазначала, що у них з відповідачем виявилися різні погляди на сімейне життя, на виховання дитини, ведення спільного господарства, а також у них виявився різний склад характерів. Відповідач не цікавиться ні матеріальним, ні моральним станом своєї сім`ї та матеріальними засобами її існування. Внаслідок цього між ними втрачені взаємопорозуміння, любов та повага, а також всі фізичні та духовні зв`язки. У зв`язку з чим подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та несе загрозу психічному здоров`ю їхньої дитини. Строк на примирення позивач просила не надавати, зазначаючи, що це не дасть жодного позитивного результату. Просила суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя з відповідачем як подружжям є неможливим.

Також позивач зазначала, що з часу окремого проживання відповідач коштів на утримання та лікування доньки не надає. Розмір доходу відповідача їй не відомий, оскільки ним приховується, офіційно відповідач не отримує заробітну плату. Домовленості по утриманню дитини між ними не досягнуто. А тому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Шлюб, зареєстрований 05 травня 2018 року у виконкомі Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 17, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 7000,00 (сім тисяч грн. 00 коп.) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 22 грудня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович, просить рішення суду у частині стягнення аліментів скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 3000 грн., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не надано жодних доказів витрат на утримання дитини. Окрім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів наявності джерел доходу у відповідача. Стверджує, що він є не працевлаштованим та здійснює пошук роботи, а його дохід не є системним та стабільним. Апелянт вказує, що визначена судом першої інстанції сума стягуваних аліментів поставить його у скрутне матеріальне становище. Стверджує, що має в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судовому засідання представник апелянта (відповідача) адвокат Ковач І.В. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засідання заперечила апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та представника апелянта (відповідача), перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів. В іншій частині рішення суду не оскаржено та не переглядається судом апеляційної інстанції.

Матеріалами справи установлено, що 05 травня 2018 року сторони уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_2 , видане виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Оскаржуваним рішенням укладений між сторонами шлюб розірвано.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що неповнолітня донька сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 .

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач пояснила, що відповідач тривалий час проживає в Чехії у м. Прага, займається перевезенням людей та має достатній заробіток, що дає йому можливість сплачувати на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 7000 грн.

Ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2025 року становить 2 563 гривні, і відповідно на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2025 року - 3196 гривень.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дітей, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Апелянт є молодою працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, живе і працює за кордоном.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 7000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції врахував інтереси дитини та вищезазначені вимоги закону.

Визначений розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Посилання в апеляції на те, що його дохід не є системним та стабільним, не спростовують обов`язки апелянта, як батька щодо належного матеріального забезпечення своєї дитини нарівні з позивачкою.

Натомість, спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковач Іван Васильович, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2025 року.

Головуючий :

Судді: