КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 2-ві/824/45/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Медведевої Ксенії Олегівни про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В., від участі у розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 06 січня 2025 року позивач в особі представника - адвоката Протопоп Ю.А. оскаржив його в апеляційному порядку.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 06 січня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - ОСОБА_2, судді: Желепа О.В., Мазурик О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 січня 2025 року у складі судді-доповідача ОСОБА_2. витребувано з Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу № 367/11066/24.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2025 року у складі судді-доповідача ОСОБА_2. апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року № 314/06.1-01/25 призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 367/11066/24(а/п 22-ц/824/6428/2025) у зв`язку зі звільненням судді-доповідача ОСОБА_2 з посади судді Київського апеляційного суду у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 16 січня 2025 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду даної справи у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Соколова В.В., судді: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 січня 2025 року у складі судді-доповідача Соколової В.В. поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження ухвали суду, його заяву про відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення, а апеляційну скаргу - без руху із наданням строку для усунення виявлених в ній недоліків.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів Київського апеляційного суду від 07 лютого 2025 року у зв`язку із припиненням повноважень суддю-члена колегії Мережко М.В. замінено на суддю Верланова С.М.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 10 лютого 2025 року у складі колегії суддів: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В., відкрито апеляційне провадження у справі, закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення її учасників.

26 травня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява представника позивача - адвоката Медведевої К.О. про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В., від участі у розгляді справи № 367/11066/24з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява про відвід обґрунтована тим, що бездіяльність вказаної колегії суддів протягом тривалого часу з моменту відкриття апеляційного провадження у справі, а також ігнорування заяви про прискорення розгляду справи від 06 травня 2025 року, на думку заявника, свідчить про порушення принципу розумного строку та викликає об`єктивні сумніви у неупередженості та належній організації розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 травня 2025 року у зв`язку з визнанням заявленого відводу необґрунтованим справу № 367/11066/24 передано до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України, судді для вирішення питання про відвід колегії суддів: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В.

Після проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями на виконання вимог статті 33 ЦПК України питання про відвід вирішується Київським апеляційним судом у складі судді Голуб С.А. без повідомлення учасників справи згідно положень частини восьмої статті 40 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши заяву про відвід складу суду, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення цієї заяви відсутні, оскільки доводи представника позивача не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В.

Згідно з частиною другою статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

У цьому рішенні ЄСПЛ також зазначив, що згідно із суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Апеляційний суд виходить з того, що суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

Крім того, сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 ЦПК України. Зокрема, згідно із пунктом 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною вище обставиною саме заявником, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що наявність підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, для відводу колегії суддів Київського апеляційного суду: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В., представником ОСОБА_1. не підтверджена.

Зміст заяви представника позивача - адвоката Медведевої К.О. про відвід колегії суддів від розгляду цієї справи, на думку апеляційного суду, не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності цього складу суду.

Фактично доводи поданої заяви зводяться до незгоди сторони позивача зі строком розглядом справи в суді апеляційної інстанції та неврахування колегією суддів її заяви про прискорення розгляду справи, що у свою чергу не може слугувати належною підставою для відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості суддів - членів колегії у справі.

В аспекті порушення строків розгляду справи суд апеляційної інстанціїзвертає увагу на те, що однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розумність тривалості судового розгляду визначається з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

ЄСПЛ у § 41 рішення від 16 травня 2019 року «Ziaja v. Poland», заява № 45751/10, зазначив, що обґрунтованість тривалості провадження повинна оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та критеріїв, викладених у прецедентній практиці Суду, зокрема, складності справи та поведінки заявника і відповідних органів.

Необхідно враховувати, що строк розгляду цієї справи в порядку апеляційного провадження зумовлений у тому числі складністю справи, а також судовим навантаженням і фактичної кількості суддів, що здійснюють правосуддя в Київському апеляційному суді, у тому числі в судовій палаті з розгляду цивільних справ.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, оцінивши наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що колегія суддів: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В., виявляє особисту упередженість під час апеляційного провадження у цій справі. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного представником позивача не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм судом апеляційної інстанції підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасника справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

В оцінці процесуальних відносин у цій справі апеляційний суд дійшов висновку про те, що повідомлені представником ОСОБА_1 - адвокатом Медведевою К.О. обставини не доводять існування об`єктивного критерію, за якого колегія суддів підлягає відводу внаслідок необ`єктивності.

Суд не встановив підстав для сумнівів в особистій неупередженості та безсторонності колегії суддів Київського апеляційного суду: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В., під час розгляду цивільної справи № 367/11066/24.

Водночас, апеляційний суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді (суддів) від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді (суддів).

За таких обставин доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Медведевої К.О. не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, для відводу колегії суддів Київського апеляційного суду: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В., від участі у розгляді цивільної справи № 367/11066/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2024 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому заяву адвоката Медведевої К.О. про відвід слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Медведевої Ксенії Олегівни про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду: Соколової В.В., Верланова С.М., Поліщук Н.В., від участі у розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб