Справа № 308/6002/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 травня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Микита М-Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубровська О.М. до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубровська О.М. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що 25.01.2020 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 , після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище ОСОБА_4 .

Шлюб подружжя ОСОБА_4 зареєстровано за актовим записом № 39 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ), що посвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 25.01.2020 р. зазначеним органом реєстрації шлюбу.

Від шлюбу - ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дочка ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 08.06.2021 р. виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї народився син ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 10.08.2023 р. виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

ОСОБА_1 стверджує, що не зважаючи на певний період спільного життя, народження та виховання дітей, їх подружнє життя зруйнувала негідна поведінка чоловіка, його відношення до сімейного життя, виховання дітей, забезпечення сім`ї.

ОСОБА_1 стверджує, що не має до свого чоловіка почуттів поваги та любові, шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2024 р., але і до цього часу сімейне життя у подружжя толком не складалось.

Саме з цих причин ОСОБА_1 прийняла рішення про розірвання шлюбу, оскільки вважає, що від їх негативних з чоловіком стосунків страждають діти, які ростуть в атмосфері нелюбові та відсутності поваги між дорослими.

За наведених обставин, сім`я позивачки ОСОБА_1 розпалась і примирення зі своїм чоловіком вона не бажає, оскільки вважає таке не можливим.

ОСОБА_1 вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, вона не бажає зберігати шлюб в подальшому і наполягає на його розірванні.

З огляду на наведене ОСОБА_1 просить суд термін для примирення подружжя не призначати.

ОСОБА_1 вважає, що подальше збереження шлюбу не відповідає і інтересам її чоловіка, оскільки він бажає бути вільним від сімейних обов`язків.

За таких обставин, позивачка просить суд шлюб, який був укладений 25.01.2020 року, між нею та ОСОБА_2 розірвати.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак її представник адвокат Дубровська О.М. подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечила.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з оригіналу свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 25.01.2020 року, між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ), про що було зроблено відповідний актовий запис № 39.

Від шлюбу - ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дочка ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 08.06.2021 р. виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї народився син ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 10.08.2023 р. виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Відповідно до ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, спільне господарство як подружжя не ведуть, життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги немає. Спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Спору щодо поділу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дітей сторонами не заявлялося.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами, слід розірвати.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 1211,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 , 113 СК України, ст.ст. 2, 13, 82, 141, 142, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

Шлюб, укладений 25.01.2020 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ), про що було зроблено відповідний актовий запис № 39 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплаченого останньою судового збору у розмірі 1211, 20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення суду складено 27.05.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк