Справа №: 398/3319/25
провадження №: 2-з/398/16/25
УХВАЛА

Іменем України

"03" червня 2025 р.

м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Петренко С.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2025 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла вказана заява про забезпечення позову до його подання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 року для розгляду вказаної заяви визначено суддю Петренко С.Ю.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У заяві посилалася на те, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування. Предметом вказаного позову буде квартира АДРЕСА_1 , яка відповідно до договору дарування була зареєстрована на відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, зазначила, що нею була подарована вказана вище квартира ОСОБА_2 у травні 2021, але жодного разу він не проживав в цій квартирі, не сплачував комунальні платежі, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, наркотики, неодноразово мав приводи в поліцію, має борги по штрафам за адміністративні правопорушення. В зазначеній квартирі проживають невідомі їй люди, квартира приведена у неналежний для життя стан. Зі слів відповідача документи на вищевказану квартиру він вимушений був віддати чоловіку на ім?я ОСОБА_3 , який пообіцяв йому погасити борги, а квартиру залишити собі. Внаслідок дій відповідача правовстановлюючі документи та інші документи на квартиру знаходяться у невідомого чоловіка з яким немає зв?язку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважає, що накладення арешту на нерухоме майно квартиру, яка зареєстрована на відповідача, не порушує права інших осіб, оскільки відповідач володіє даним майном квартирою одноособово, дозволить позивачу задовольнити її вимоги при розірванні договору дарування.

Тому на підставі вищевикладеного просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та заборонити органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної квартири.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву, враховуючи обґрунтування заявника, дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, встановлених законом.

В силу вимог ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»(даліпостанова Пленуму № 9), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у п. 9 даної Постанови Верховний Суд зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання на те, що процесуальним законодавством передбачений певний вид забезпечення позову, припущення позивача про відчуження майна відповідачем, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача.

На підтвердження належності відповідачу права власності на квартиру АДРЕСА_1 , позивачем до суду надано копію договору дарування, що датована 28.05.2021 року.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та заборонити органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної квартири. Предмет позову позивачем визначено розірвання договору дарування.

Із змісту поданої заяви встановлено, що заявником необґрунтовано належними та достовірними доказами необхідність забезпечення позову до його пред`явлення, не надано жодного доказу щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Із матеріалів справи судом не встановлено факту наявності спору між сторонами, оскільки станом на день подання заяви про забезпечення позову, позов до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування не поданий, будь-які інші докази не надані.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та заборонити органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної квартири - відмовити.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 03.06.2025 року.

Суддя С.Ю. ПЕТРЕНКО