Справа № 149/2105/24
Провадження № 22-ц/801/1040/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник І. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 рокуСправа № 149/2105/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни в інтересах ОСОБА_2 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Олійника І. В. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Позов обґрунтовано тим, що сторони з 08 червня 2006 року до 05 серпня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час донька сторін навчається на 1-му курсі факультету № 2 інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції Львівського державного університету внутрішніх справ МВС України за спеціальністю «Інформаційні системи та технології», за державним замовленням (денна форма навчання).

Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Оскільки ОСОБА_1 не у змозі самостійно утримувати доньку, вони опинилися у скрутному матеріальному становищі, тому донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Покликаючись на викладене, ОСОБА_1 у заявленому позові просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2024 року позов було задоволено повністю.

18 грудня 2024 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 грудня 2024 року заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26 вересня 2024 року було скасовано, справу призначено до розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року позов було задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 05 липня 2024 року, щомісячно і до моменту припинення навчання в Львівському державному університеті внутрішніх справ - липня 2027 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , яка досягла повноліття, навчається за державним замовленням, потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може надавати, і що він частково визнає позовні вимоги у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

Зважаючи на реальні та розумні потреби дитини, яка навчається, потребу в здійсненні витрат на харчування, проїзд як до місця навчання, так і додому, зважаючи на взаємний обов`язок батьків утримувати повнолітню доньку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким рішенням, представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким змінити розмір стягнутих аліментів на 1/8 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 05 липня 2024 року, щомісячно і до моменту припинення навчання в Львівському державному університеті внутрішніх справ - липня 2027 року.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 27 березня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Оніщук В. В., судді: Голота Л. О., Рибчинський В. П.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року справу призначено до розгляду на 15 травня 2025 року о 09 год 30 хв. та в подальшому відкладено на 29.05.2025 року о 09 год. 30 хв.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На переконання відповідача висновок суду першої інстанції про доцільність стягнення з нього на користь позивачки аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання саме в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, є помилковим, і вказаний розмір аліментів є завищеним.

Стороною позивача будь-яких письмових доказів на підтвердження фактичних витрат не надано.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_3 , що була додана до позовної заяви, вона отримує стипендію, сума якої за період з 14 серпня 2023 року по 31 травня 2024 року становить 24 659 грн. Таким чином, середньомісячний власний дохід повнолітньої доньки з розрахунку отриманої протягом навчального року стипендії, поділеної на кількість місяців у календарному році становить більше 3 000 грн на місяць, а тому внаслідок стягнення з ОСОБА_2 1/8 частини його заробітку (доходу) зниження фактичного рівня забезпечення потреб повнолітньої доньки сторін, що продовжує навчання в порівнянні з періодом, коли вона була неповнолітньою не відбудеться.

Середньомісячний дохід відповідача становить близько 28 595 грн.

При цьому на його утриманні перебуває малолітня дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його цивільна дружина, мати його сина - ОСОБА_5 , яка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання їх повнолітньої доньки, що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) є для відповідача непомірним тягарем та ставить його особисто та його новостворену сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені у ній підстави.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 липня 2006 року (т. 1 а. с. 3).

Як видно із витягів із реєстру територіальної громади № 2024/006956603, № 2024/006948469 від 14 червня 2024 року місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 13).

Відповідно до довідки Львівського державного університету внутрішніх справ № 19/170 від 10 червня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ та перебуває на посаді курсанта 1-го курсу факультету № 2 Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції за спеціальністю «Інфомаційні системи та технології», за державним замовленням (денна форма навчання), з 14 серпня 2023 року. Термін навчання до липня 2027 року (т. 1 а. с. 6).

ОСОБА_1 працює у Хмільницькій дільниці Хмільницького УЕГГ ТОВ «Газорозподільні мережі України», її дохід за період з жовтня 2023 року по травень 2024 року становить 105 926,96 грн, що підтверджується довідками Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 05 червня 2024 року (т. 1 а. с. 10, 11).

Згідно із довідкою про доходи № 10/96 від 10 червня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 14 серпня 2023 року по 31 травня 2024 року отримала дохід від Львівського державного університету внутрішніх справ у розмірі 24 659,14 грн (т. 1 а. с. 14).

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21 жовтня 2023 року (т. 2 а. с. 9).

Відповідно до довідки ДУ «Вінницька УВП (№ 1)» № 9/15879 від 28 листопада 2024 року ОСОБА_5 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку із ІНФОРМАЦІЯ_3 по ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2 а. с. 11).

Як видно із довідки про доходи № 5/15913 від 28 листопада 2024 року ОСОБА_2 працює у ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», розмір його доходу за період з червня 2024 року по листопад 2024 року становить 193 108,59 грн (т. 2 а. с. 10).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Аналогічний висновок міститься у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до положень статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак із системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Разом з тим, доведення тієї обставини, що отримувач аліментів потребує грошового утримання покладається саме на позивача.

Тому звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на період навчання, необхідно надати всі наявні докази, що підтверджують необхідність отримання такого утримання, наприклад: довідка про вартість навчання, в разі якщо дитина навчається на контрактній формі навчання, докази, що підтверджують вартість проживання в гуртожитку чи договір оренди іншого житла, виписка з банківського рахунку дитини, чи будь-які інші докази на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Розмір стягуваних аліментів повинен служити задоволенню актуальних життєвих потреб, відповідати життєвому стандарту в місці проживання, а не призводити до збагачення та бути джерелом інших нецільових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що повнолітня дитина сторін, яка навчається, потребує матеріальної допомоги, а тому стягнення з батька грошових коштів на її утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків.

Водночас апеляційний суд вважає, що при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції належним чином не врахував, що донька сторін навчається на безоплатній формі за рахунок державного бюджету, отримує стипендію, доказів витрат на проживання, позивачкою надано не було. Окрім того місцевий суд не надав належної оцінки наявності на утриманні відповідача малолітнього сина 2023 року народження та жінки, із якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, та яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

З огляду на викладене, визначаючи розмір аліментів, враховуючи взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні повнолітньої дитини, витрати пов`язані з навчанням та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, колегія суддів вважає справедливим змінити розмір стягуваних аліментів, зменшивши їх до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

Також апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду змінити у частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати, понесені ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 05 липня 2024 року, щомісячно і до моменту припинення навчання в Львівському державному університеті внутрішніх справ, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрирічного віку.

Судові витрати, понесені ОСОБА_2 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський