Провадження № 2/521/2270/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

представника позивача адвоката Карпової О.В.,

представника відповідача 1 за довіреністю Сємінок Л.В.,

представника відповідача 2 за довіреністю Дуднік В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні у залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Комунальне підприємство Житлово-Комунальний сервіс «ЧЕРЬОМУШКИ», про захист порушених прав на житло,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 30.12.2024 року звернулась через підсистему «Електронний суд» до суду з позовом до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Комунальне підприємство Житлово-Комунальний сервіс «ЧЕРЬОМУШКИ», про захист порушених прав на житло, в якому просить:

-визнати право ОСОБА_1 на проживання в квартирі АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської ради змінити договір найму неприватизованої квартири АДРЕСА_1 та переоформити особовий рахунок з ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради провести реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 , з народження та по теперішній час проживає та була зареєстрована в неприватизованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Доказом щодо зміни її прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 є свідоцтво про шлюб від 12.09.2024 року. Проживання та реєстрація ОСОБА_1 за зазначеною адресою підтверджується довідкою, виданою КП ЖКС «Черьомушки» №1332 від 23.08.2019 року, з якої вбачається, що « ОСОБА_6 » (нині ОСОБА_1 ), 2001 року народження, з 12.05.2002 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . КП ЖКС «Черьомушки» надало позивачу відповідь № 1540 від 20.12.2024 року, в якій підтвердило видачу довідки № 1332 від 23.08.2019 року та повідомило, що КП ЖКС «Черьомушки» не проводило дій зі зняття ОСОБА_7 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, як стало відомо позивачу на теперішній час, ОСОБА_1 з невідомих підстав не має реєстрації місця проживання, особисто вона не зверталася до відповідних установ з заявою про зняття її з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Фактичне проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою також підтверджується Актом про фактичне проживання особи від 20.12.2024 року, складеним комісією у складі мешканців зазначеного будинку та представників ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс Плюс», які засвідчили, що за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає з моменту народження та по теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та що в квартирі знаходяться речі, які їй належать. Основним наймачем квартири була бабуся позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується ордером на житлове приміщення № 664 від 23.12.1992 року. В ордер також була вписана донька бабусі, тобто мати позивачки - ОСОБА_8 . Позивачка разом з бабусею та матір`ю втрьох протягом всього життя проживали за зазначеною адресою. 20.10.1999 року бабуся позивачки основний наймач ОСОБА_2 померла. А ІНФОРМАЦІЯ_3 померла і її донька, тобто мати позивачки - ОСОБА_8 .

Родинні стосунки позивачки з бабусею ОСОБА_2 і матір`ю ОСОБА_8 підтверджуються наступними документами, копії яких додаються до позовної заяви: свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про народження матері позивачки, свідоцтвом про народження бабусі позивачки та свідоцтвом про розірвання шлюбу бабусі ОСОБА_2 (у шлюбі була ОСОБА_4 ).

Позивач і досі проживає за адресою: АДРЕСА_2 , її проживання за зазначеною адресою підтверджується: Актом про її проживання від ТОВ «Керуюча компанія» «Сервіс Плюс», а також її особовою справою № П-533 з Одеської загальноосвітньої школи № 20, особовою карткою № НОМЕР_1 , медичною документацією (Інформованою згодою), довідкою про склад сім`ї КП ЖКС «Черьомушки» № 1332 від 23.08.2019 року, що позивач додає до позовної заяви. У зв`язку із зазначеним та смертю основного наймача квартири АДРЕСА_1 , бабусі позивачки - ОСОБА_2 , та смертю члена сім`ї наймача, вписаного в ордер, матері позивачки - ОСОБА_8 , вважають, що договір найму підлягає зміні, а особистий рахунок на квартиру підлягає переоформленню на ім`я позивача ОСОБА_1 .

20.12.2024 року позивач звернулася до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради із заявою про зміну договору найму та переоформлення особистого рахунку в неприватизованій квартирі АДРЕСА_1 , проте відповіді не отримала. Окрім того, в зв`язку викладеними обставинами вважає, що позивача ОСОБА_1 протиправно було знято з реєстрації за місцем її проживання.

У зв`язку з наведеним вважає за необхідне звернутися до суду з вимогами про визнання права ОСОБА_1 на проживання в квартирі АДРЕСА_1 , та зобов`язання відповідача провести реєстрацію її місця проживання за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 07.01.2025 року відкрито провадження по справі в загальному позовному провадженні.

17.01.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 2 -Департаменту надання адміністративних послуг ОМР, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні цивільного позову, а саме щодо зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради провести реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 75-88).

30.01.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Карпової О.В. відповідь на відзив відповідача Департаменту надання адміністративних послуг ОМР, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 104-105).

11.02.2025 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву від відповідача 2 - Департаменту надання адміністративних послуг ОМР, в яких просили відмовити у задоволенні цивільного позову, а саме щодо зобов`язання Департаменту надання адміністративних послуг ОМР провести реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 124-132).

11.02.2025 року через підсистему «Електронний суд» від відповідача -1 Хаджибейської районної адміністрації ОМР надійшли додаткові пояснення у справі, заперечення на заперечення відповідача 2 - Департаменту надання адміністративних послуг ОМР, в яких просили визнати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради у справі №521/21159/24 за позовом ОСОБА_1 до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про захист порушених прав на житло, - належним відповідачем. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради та Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про захист порушених прав на житло задовольнити у повному обсязі (а.с. 145-149).

Ухвалою суду від 25.02.2025 року клопотання представника позивача - адвокат Карпової О.В. про залучення третьої особи задоволено. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство Житлово-Комунальний сервіс «ЧЕРЬОМУШКИ» по цивільній справі № 521/21159/24.

Ухвалою суду від 18.03.2025 року визнано явку у судове засідання Малиновського районного суду м. Одеси представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне підприємство Житлово-Комунальний сервіс «ЧЕРЬОМУШКИ» по цивільній справі № 521/21159/24 - обов`язковою.

Ухвалою суду від 18.03.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 21.05.2025 року з`явились: позивачка та її представник адвокат Карпова О.В., які просили суд задовольнити позов, з підстав викладених в ньому, представник відповідача 1 за довіреністю Сємінок Л.В., яка заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки, представник відповідача 2 за довіреністю ОСОБА_9 , яка просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог КП «Житлово-Комунальний сервіс «ЧЕРЬОМУШКИ» - у судові засідання 18.03.2025, 16.04.2025 та 21.05.2025 року не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином та своєчасно, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с. 156, 170).

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши всіх учасників процесу, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , про що зроблено відповідний запис № 731 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 13.12.2001 р. (а.с. 33)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » уклала шлюб з ОСОБА_11 , про що зроблено відповідний актовий запис № 1799 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 12.09.2024 року (а.с. 11).

Згідно відповіді Департаменту надання адміністративних послуг ОМР від 12.12.2024 року № 1851ел/01-09 наданої адвокату позивача, встановлено, що за період здійснення повноважень органу реєстрації станом на 11.12.2024 року реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за будь-якими адресами Департаментом не здійснювалось (а.с. 28-30).

Згідно відповіді Хаджибейської районної адміністрації ОМР від 20.12.2024 року № 4445/01-20 наданої адвокату позивача, повідомлено, що інформація про видачу ордеру на вселення в квартиру АДРЕСА_1 в районній адміністрації відсутня, а тому з питання реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно звернутися до Департаменту надання адміністративних послуг ОМР (а.с.31).

КП ЖКС «Черьомушки» надало відповідь № 1540 від 20.12.2024 року, в якій підтвердило видачу довідки № 1332 від 23.08.2019 року та повідомило, що КП ЖКС «Черьомушки» не проводило дій зі зняття ОСОБА_7 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32).

Проживання та реєстрація ОСОБА_1 за зазначеною адресою підтверджується довідкою, виданою КП ЖКС «Черьомушки» № 1332 від 23.08.2019 року, з якої вбачається, що « ОСОБА_6 » (нині ОСОБА_1 ), 2001 року народження, з 12.05.2002 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 34).

Мати позивачки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту (а.с. 35-36).

Мати позивачки - ОСОБА_8 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у батьків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , про що зроблено відповідний запис № 92 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 17.01.1960 р. (а.с. 37).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 25.01.1974 року шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розірвано, після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_15 » (а.с. 40).

Бабуся позивачки ОСОБА_2 , 1936 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 8628 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 21.10.1999 р. (а.с. 39).

Мати позивачки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 7490 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 04.10.2024 р. (а.с. 38).

Основним наймачем квартири загальною площею 17,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , була бабуся позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується ордером на житлове приміщення № 664 від 23.12.1992 року, що підтверджується копією ордеру (а.с. 42).

Особовою карткою з Одеської вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 24 № П-686 складеною відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено місце реєстрації позивачки за адресою: АДРЕСА_2 , як місця її постійного проживання під час здобування загальної середньої освіти станом на 31.08.2018 року (а.с. 44).

Особовою справою № П-533, яка була заведена на ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ученицю Одеської загальноосвітньої школи № 20 І-ІІІ Малиновського району м. Одеси, підтверджується місце реєстрації позивачки за адресою: АДРЕСА_2 , станом з 0.09.2008 року по 31.08.2018 року (а.с. 45-48).

Інформаційною згодою та оцінкою стану здоров`я особи дитини одним з батьків або іншим законним представником дитини на проведення або щеплення або туберкулінодіагностики ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено місце проживання позивачки за адресою: АДРЕСА_2 станом на 07.10.2015 року (а.с. 50-52).

Довідками учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду, виданими Дитячою міською поліклінікою № 15 та інша медична документація різних років, що стосується ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено місце реєстрації позивачки за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 53-61).

Згідно витягу з реєстру Територіальної громади № 2024/012502451 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні відомості реєстрації останньої (а.с. 49).

Згідно акту про фактичне проживання особи від 20.12.2024 року, складеному мешканцями будинку за адресою: АДРЕСА_3 та представниками керуючої компанії зазначено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає з моменту народження по теперішній час у квартирі АДРЕСА_4 вказаного будинку та вказані особи засвідчують, що у цій квартирі знаходяться речі позивачки (а.с. 189).

За положеннями ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи зібрані у справі докази та досліджені у своїй сукупності під час розгляду,суд приходить до думки про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЖК Української РСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

У зв`язку зі смертю основного наймача, договір найму на квартиру підлягає оформленню на ім`я члена сім`ї, який має право користуватися квартирою (стаття 107 ЖК Української РСР).

Відповідно до положення статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Проаналізувавши докази у їх сукупності, суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 тривалий час проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . А тому суд вважає, що існує тривалий та тісний зв`язок позивача саме з цим житлом.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло.

Згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких законно мешкають або законно створені. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (рішення у справі «Прокопович проти росії», заява № 58255/00, пункт 36,).

У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти росії» Європейський суд з прав людини визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини по справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).

Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.

Суд зазначає, що позивач постійно від народження проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що вказує на наявність достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання, а тому саме ця квартира є для неї житлом у розумінні ст. 8 Конвенції.

У пункті 44 рішення від 02 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» Європейський суд з прав людини визначив, що втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою. Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві.

Вирішуючи спір на користь позивача, суд враховує порядок вселення позивача,як члена сім`ї наймача у спірну квартиру, також те, що це приміщення є постійним та єдиним місцем проживання позивача, ведення позивачем разом із наймачем спільного господарства, враховує тривалість часу проживання у цьому жилому приміщенні.

Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію № 1332 від 23.08.2019 року зазначено наступний склад осіб, які проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 :

- ОСОБА_17 , 1935 р.н. відповідальний наймач

- ОСОБА_16 , 2001 р.н., онука

- ОСОБА_8 , 1960 р.н., дочка (а.с. 34).

Судом встановлено, що позивач тривалий час постійно проживає у квартирі, наймачем якої була її бабуся ОСОБА_18 , має тривалі зв`язки з конкретним місцем проживання, іншого постійного місця проживання у неї немає.

Згідно зі статтею 65 ЖК Української РСР за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні.

Судом встановлено, що позивач постійно проживає у зазначеній квартирі, іншого місця проживання у неї немає. Вказані обставини підтверджуються інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру № 1010589, відповідно до якої позивач немає зареєстрованого місця проживання (а. с. 70).

Відповідач не надав належні та допустимі докази на спростування тверджень позивача щодо відсутності іншого місця проживання.

Суд зауважує, що відсутність реєстрації місця проживання сама по собі не свідчить про те, що позивач не набув права користування жилим приміщенням, так як за обставинами справи безспірно встановлено, що позивач вселився в жиле приміщення як член сім`ї наймача, набув рівного з наймачем права користування жилим приміщенням.

Суд зазначає, що згідно із встановленими обставинами у цій справі, квартира за адресою: АДРЕСА_2 - є житлом позивача у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині у повному обсязі.

Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради, створеним з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Хаджибейського району міста Одеси згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Її діяльність здійснюється на основі Положення про Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської ради (нова редакція), затвердженим рішенням Одеської міської ради № 1283-VIІI від 19.07.2023 року.

Зокрема, пп. а) п. 2.7 розд. 2 вказаного Положення визначає, що Хаджибейська РА ОМР:

- вирішує житлові питання, зокрема щодо видачі ордерів та укладання договорів найму при розподілі неприватизованого житла на підставі рішень виконкому; внесення змін до договорів найму (серед іншого у разі зміни основного квартиронаймача або зміни складу членів сім`ї квартиронаймача); приведення договорів найму у відповідність до законодавства (серед іншого щодо дотримання форми договору); розподілу службового житла тощо;

- здійснює функції уповноваженого органу з управління неприватизованим житлом;

- вирішує питання оформлення та переоформлення особистих рахунків на житло;

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність звернення позивача саме до Хаджибейської РА ОМР з вимогами змінити договір найму неприватизованої квартири АДРЕСА_1 та переоформити особовий рахунок з ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але хоча позивач і звернулася до відповідача Хаджибейської РА ОМР з даними вимогами 20.12.2024 року, про що свідчить відмітка представників відповідача на копії заяви (а.с. 181), питання так і не було вирішено відповідачем, що і змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом.

Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

При цьому, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», який набув чинності 01 грудня 2021 року (далі-Закон № 1871-IX) та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року (далі-Порядок), тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Суд враховує наявність відомостей про реєстрацію позивача у по квартирній картці (форма Б) (а.с. 134-135). Хоча суд і критично оцінює твердження відповідача Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради - щодо відсутності підстав для реєстрації позивачки у вказаному житлі, але при цьому погоджується з твердженням цього відповідача, що позовна вимога до Департаменту є похідною від вимог, що стосуються права користування житлом Позивача, зокрема зобов`язання Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради укласти з Позивачем договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , при чому вирішення вказаних вимог вплине на позасудове вирішення питання щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_12 за вищевказаною адресою. За таких обставин, вимога позивача про проведення реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то підлягає відшкодуванню позивачу з боку відповідача - Хаджибейської РА ОМР сума сплаченого судового збору, а саме 1937,92 грн.

Керуючись ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 9, 61, 64, 65, 106, 107 ЖК УРСР, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268, 280-285 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради , м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22), Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Комунальне підприємство Житлово-Комунальний сервіс «ЧЕРЬОМУШКИ», про захист порушених прав на житло задовольнити частково.

Визнати право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської ради змінити договір найму неприватизованої квартири АДРЕСА_1 та переоформити особовий рахунок з ОСОБА_17 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 1937,92 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін.

Повний текст рішення суду складено та підписано суддею 27.05.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО