Провадження № 2/489/990/25
Ухвала

Іменем України

20 травня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченко Г.С.,

із секретарем судового засідання Савковою К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В грудні 2024 Банк звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 864,56 грн. та судові витрати.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09.01.2015 року відповідач уклав договір споживчого кредиту №б/н. На підставі вказаного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на його банківський рахунок та видано платіжну карту, як засіб доступу до вказаного рахунку. Проте, відповідачем не виконані кредитні зобов`язання, а саме на рахунку відповідача утворилась заборгованість, що становить 20 864,56 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 12 646,06 грн., заборгованості за відсотками 8 218,5 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

17.03.2025 до суду від представника позивача надійшла письмова заява в якій він просить закрити провадження по справі у зв`язку з відмовою позивачем від позову обґрунтовуючи це тим, що відповідач в повному обсязі погасив суму заборгованості.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає вирішенню заяви представника позивача.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи та заяву позивача, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За таких обставин, суд вважає, що відмова від позову не суперечить інтересам сторін, а тому її необхідно прийняти, у зв`язку з чим, з урахуванням наведених норм законодавства, провадження по справі слід закрити.

Крім того, згідно частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з частиною третьою статті 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається зі змісту заяви, представник позивача відмовився від свого позову саме через задоволення своїх вимог відповідачем після пред`явлення позову та не заявляє вимогу про стягнення з відповідача судового збору, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статями 255-256, 258-260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача АТ «Акцент Банк» про відмову від позову та закриття провадження у справі - задовольнити.

Прийняти відмову позивача АТ «Акцент Банк» від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20.05.2025

Суддя Г.С.Костюченко