Справа № 136/392/25
провадження № 2/136/123/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 травня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі по тексту - Банк, ТОВ «Коллект Центр», позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами, обґрунтовуючи підставність вимог наступним.

09.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №774, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 3100, 00 грн. на строк дії кредитного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом, що узгоджено його сторонами.

09.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №413, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 5900, 00 грн. на строк дії кредитного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом, що узгоджено його сторонами.

На виконання умов укладених договорів позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі обумовленому договорами.

Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

01 грудня 2021 було укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №774 та №413 від 09.03.2021.

10 березня 2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №774 та №413 від 09.03.2021.

Відповідно до реєстрів боржників було передано право вимоги позивачеві ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» стосовно відповідача, відтак він наділений правом вимоги до відповідача за договорами №774 та №413 від 09.03.2021.

Загальну сума заборгованості за кредитним договором №774 від 09.03.2021 становить 49 248,46 грн., з яких: 3100,00 заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 46 148,46 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Загальну сума заборгованості за кредитним договором №413 від 09.03.2021 становить 93 730,94 грн., з яких: 5900,00 заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 87830,94 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Приймаючи до уваги те, що позивач є новим кредитором за вищевказаними зобов`язаннями відповідача, останній у добровільному порядку заборгованості не погашає, наведене стало підставою звернення до суду із даним позовом, у якому позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути із відповідача загальний розмір заборгованості на користь ТОВ «Коллект Центр» в розмірі 112 659,89 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 103 659,89 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 04.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у позові просив розгляд справи проводити у їх відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не направив.

За відомостями Укрпошти судовий виклики направлений в адресу відповідача повернуто повторно з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, ч.2, 4, 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Така позиція висловлена Верховним Судом у справі № 755/17944/18 (61-185св23) у постанові від 10.05.2023.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про розгляд справи.

Ураховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено протокольна ухвала 23.05.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №774, згідно із п.1.1 цього договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3100 гр. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно із умовами цього договору, його додатків та правил.

Відповідно до п. 1.3 цього договору орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кердиту.

Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.

Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ «Служба миттєвого кредитування» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані ОСОБА_1 - НОМЕР_1 ; сума - 3 100 грн.; строк кредитування - 16 днів.; одноразовий ідентифікатор - Q4. (а.с.11-14).

Відповідно до Графіку платежів сторонами узгоджено розмір платежів та їх внесення позичальнику на виконання умов договору.

У паспорті споживчого кредиту відповідачеві надано повна інформація щодо умов кредитування за договором.

Вказаний договір, графік, паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором.

Згідно з Інформацією щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею (а.с.14), відображено час та дати вчинених відповідачем дій щодо прийняття умов договору №774.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3100.00 грн., що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» (а.с.15), згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 09.03.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 3100.00 грн.

Зі змісту розрахунку складеного ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за період з 09.03.2021 по 30.11.2021 заборгованість ОСОБА_1 склала 25 947,00 грн., з яких: 3100, 00 грн. тіло кредиту; 23839,00 грн. відсотки.

Окрім цього, 09.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №413, згідно із п.1.1 цього договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900 гр. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно із умовами цього договору, його додатків та правил.

Відповідно до п. 1.3 цього договору орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кердиту.

Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік.

Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до Графіку платежів сторонами узгоджено розмір платежів та їх внесення позичальнику на виконання умов договору.

У паспорті споживчого кредиту відповідачеві надано повна інформація щодо умов кредитування.

Вказаний договір, графік, паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до кредитного договору, та паспорту споживчого кредиту, кошти кредиту надаються ТОВ «Служба миттєвого кредитування» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані ОСОБА_1 - НОМЕР_1 ; сума - 5 900 грн.; строк кредитування - 16 дн.; одноразовий ідентифікатор - W5. (а.с.22-24).

Згідно з Інформацією щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею (а.с.24), відображено час та дати вчинених відповідачем дій щодо прийняття умов договору №413.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5 900.00 грн., що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» (а.с.25), згідно якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 09.03.2021 здійснено 1 переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 5900.00 грн.

Зі змісту розрахунку складеного ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за період з 09.03.2021 по 30.11.2021 заборгованість ОСОБА_1 склала 49383,00 грн., з яких: 5900, 00 грн. тіло кредиту; 45371,00 грн. відсотки.

На підтвердження узгодження усіх умов кредитних договорів позивачем додано до позову Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту у ТОВ «Служба миттєвого кредитування».

01 грудня 2021 було укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №774 та №413 від 09.03.2021.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року (а.с.51, 52), витяг з якого долучено до позовної заяви, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошові вимоги до відповідача за договорами №413 в сумі 49383,00 грн., з яких: 5900, 00 грн. тіло кредиту; 45371,00 грн. відсотки; за договором №774 в сумі 25 947,00 грн., з яких: 3100, 00 грн. тіло кредиту; 23839,00 грн. відсотки.

10 березня 2023 року було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №774 та №413 від 09.03.2021.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року (а.с.67, 68), витяг з якого долучено до позовної заяви, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошові вимоги до відповідача за договорами №413 в сумі 93730,94 грн., з яких: 5900, 00 грн. тіло кредиту; 87830,94 грн. відсотки; за договором №774 в сумі 49248,46 грн., з яких: 3100, 00 грн. тіло кредиту; 46148,46 грн. відсотки.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитними договорами укладеними із відповідачем загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.03.2022, а саме:

- за №774 від 09.03.2021, становить 49 248,46 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 3100,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 46148,46 грн.;

- за №413 від 09.03.2021, становить 93 730,94 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5900,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 87 830,94 грн. Ураховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить за цим договором стягнути заборгованість у розмірі 63 411,43 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 900,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 57 511,43 грн.

ТОВ «Коллект Центр» після набуття права вимоги за договором, нарахування процентів не здійснював.

Частиною першою та третьою статті 512 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договорів відступлення права вимоги ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №774 від 09.03.2021 та №413 від 09.03.2021.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписами абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України).

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України.

Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами.

Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом.

У свою чергу у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що наявні у справі докази підтверджують надання грошових коштів (кредиту) ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених договорами, у них узгоджені усі істотні умови кредитного договору, доведеною є вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань зібраними та дослідженими безпосередньо судом належними та допустимими доказами, що додані до матеріалів справи, суд погоджується із розрахунками позивача, оскільки контррозрахунків відповідачем не надано, а іншого судом не встановлено, відтак відповідач зобов`язаний нести юридичну відповідальність за порушення умов зобов`язань.

При вирішенні даного спору суд, дослідивши матеріали справи виходить з презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеними договорами належним чином не виконував, наявна за вищевказаними кредитними договорами заборгованість відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, іншого не встановлено, а тому заборгованість за кредитними договорами підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує положення Глави 8 ЦПК України.

Позивачем при пред`явлені до суду цього позову було сплачено судовий збір відповідно до платіжного документу в розмірі 2 422,40 грн., а оскільки позов задоволено у повному обсязі, то вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Судом встановлено, що позивач просив суд стягнути на його користь із відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн., в підтвердження понесених витрат до позову додано: Договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 за №01-072024 між ТОВ «Коллект Центр» та АБ «Лігал Ассістанс»; розрахунок та опис наданих видів послуг; заявка про надання юридичної допомоги №536 від 01.01.2025 з описом наданих послуг: надання усної консультації 2 год. 4000 грн., складання позовної заяви 4 год. 12 000 год.; витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 загальна вартість виконаних робіт за договорами №774 та №413 від 09.03.2021 становить 16 000,00 грн.

Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивач виконав свій процесуальний обов`язок передбачений у ч. 1 ст. 134 ЦПК України, о тже, процесуальний порядок вирішення питання про відшкодування понесених судових витрат дотримано.

Варто зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (ч. 2 ст. 137 ЦПК України), таку позицію висловив Верховний Суд, зокрема у справах N 923/560/17, N 329/766/18, N 178/1522/18.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено повністю, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, враховує принцип розумності та справедливості, а також те, що відповідачем не було надано жодних заперечень щодо розміру понесених витрат позивачем на отриману професійну правничу допомогу.

Таким чином, суд вважає, що понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 16 000,00 грн. підлягають присудженню із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 13, 141, 258-259, 263-265, 273-279, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі в розмірі 112 659,89 грн. (сто дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 89 коп.), з яких:

- за Кредитним договором №774 від 09.03.2021 в розмірі 49 248,46 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 100,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 46 148,46 грн.;

- за Кредитним договором №413 в розмірі 63 411,43 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5 900,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 57 511,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники цивільного процесу:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 м. Київ, Київська обл., ЄДРПОУ - 44276926);

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя Світлана ШПОРТУН