Справа № 158/949/25
Провадження № 2/0158/453/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ЗАОЧНЕ/

28 травня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Корецької В.В.

за участю секретаря - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, Виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, про припинення права власності, визнання права спільної часткової власності, виділення в натурі частки земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи ГУ Держгеокадастру у Волинській області, Виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, про припинення права власності, визнання права спільної часткової власності, виділення в натурі частки земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті спадкодавця його матері ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, в тому числі і земельна ділянка площею 1,41 га для ведення особистого селянського господарства. За життя спадкодавець розпорядилася своїм майном, заповівши йому земельну ділянку площею 1,31 га, а відповідачу ОСОБА_2 - земельну ділянку площею 0,10 га.

Зазначає, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 23 жовтня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про поділ спадкового майна в натурі проведено поділ земельної ділянки площею 1,41 га та постановлено виділити в користь ОСОБА_6 1/8 частину з цієї земельної ділянки, а в користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виділено 7/8 частин цієї земельної ділянки.

Вказує, що після оформлення права власності на 1/8 частину земельної ділянки площею 1,41 га, з кадастровим номером :01:001:1332 за ОСОБА_6 утворилося дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:1312 та :01:001:1311. 27.12.2013 року державним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , відповідно до яким право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1312 зареєстровано в ДРРП за ОСОБА_1 , а право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1311 - за ОСОБА_2 .

Водночас зазначає, що Державним кадастровим реєстратором скасована державна реєстрація та скасовані кадастрові номери земельних ділянок №:01:001:1312, площею 0,8490 га та №:01:001:1311, площею 0,1000 га та поновлено запис про земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:1332, площею 0,9490 га., відомості про власника відсутні.

З врахуванням наведеного просив суд припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером №:01:001:1312, площею 0,8490 га, номер запису про право власності: 4099526 від 27.12.2013 року, підстава для внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкритим розділу), індексний номер: 9597588 від 27.12.2013 року та закрити помилково відкритий розділ №18 на земельну ділянку із кадастровим номером №:01:001:1312; припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку із кадастровим номером №:01:001:1311, площею 0,1000 га, номер запису про право власності: 4098247 від 27.12.2013 року, підстава для внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкритим розділу), індексний номер: 9594729 від 27.12.2013 року та закрити помилково відкритий розділ №18 на земельну ділянку із кадастровим номером №:01:001:1311; визнати право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1332, площею 0,9490 га., а саме 89/100 частин за ОСОБА_1 та 11/100 частин за ОСОБА_2 та виділити їх в натурі.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.04.2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.05.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кінах Я.В. у судове засідання не з`явилися, від останньої до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи - ГУ Держгеокадастру у Волинській області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо її вирішення поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України.

Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 23.10.2012 року, що набрало законної сили, постановлено виділити ОСОБА_6 1/8 частини земельної ділянки площею 1,41 га згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ВЛ № 03335 від 21.01.2001 року, а на користь співвласників земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділено 7/8 частини земельної ділянки, що в одиницях площі складає 1,24 га, до складу якої входить земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,945 га та частина земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,289 га для ведення особистого підсобного господарства /а.с.28-31/.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2012 року роз`яснено резолютивну частину рішення Луцького міськрайонного суду від 23.10.2012 року, виділено ОСОБА_6 в натурі 1/8 частини земельної ділянки, площею 1,41 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 033353 від 21.01.2001 року відповідно до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10.09.2012 року № 7615-7616 Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно з яким співвласнику 1/8 частини земельної ділянки, площею 1,41 га згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 033353 від 21.01.2001 року, що в одиницях площі складає 0,176 га, виділено частину земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,135 га та частину земельної ділянки № НОМЕР_2 , площею 0,041 га для ведення особистого підсобного господарства, а саме: земельну ділянку, площею 0,135 га, розмірами 52,0 м х 26,13 м із земельної ділянки № НОМЕР_1 , що знаходиться у межах «ДБ» землі Джуса, «БВ» землі загального користування (польова дорога), «ВЕ» землі ОСОБА_7 , «ЕД» землі Хомяка. Земельну ділянку, площею 0,041 га розмірами 49,0 м х 8,49 м із земельної ділянки № НОМЕР_2 , що знаходиться у межах «ДБ» землі Яценюка, «БВ» землі загального користування, «ВЕ» землі Джуса, «ДЕ» землі Хомяка. Співвласникам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 7/8 частини, що в одиницях площі складає 1,234 га, виділити частину земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,945 га та частину земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,289 га для ведення особистого підсобного господарства, а саме: земельну ділянку, площею 0,945 га розмірами 182,87 м х 52,0 м із земельної ділянки № НОМЕР_1 , що знаходиться у межах «А-Д» землі Джуса, «ДЕ» землі Мачулки, «ЕГ» землі ОСОБА_7 , «Г-А» землі зального користування (дорога). Земельну ділянку, площею 0,289 га розмірами 49,0 м х 59,51 м із земельної ділянки № НОМЕР_2 , що знаходиться у межах «АД» землі Яценюка, «ДЕ» землі Мачулки, «ЕГ» землі Джуса, «АГ» землі зального користування /а.с.32-34/.

У судовому засіданні встановлено, що на замовлення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виконано технічне завдання на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 1,2406 га, яка розташована на території Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. До складу цієї земельної ділянки включені земельна ділянка площею 0,9490 га та земельна ділянка площею 0,2916 га.

27.12.2013 року державним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_3 та витяги з ДРРП, відповідно до яких право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1312, площею 0,8490 га. зареєстровано за ОСОБА_1 , а право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1311, площею 0,1000 га. - за ОСОБА_2 /а.с.35-42/.

Відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 11.02.2025 року, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:1312, площею 0,8490 га. :01:001:1311, площею 0,1000 га. були зареєстровані в ДЗК 29.08.2013 року, як частини земельної ділянки площею 09490 га. на підставі Державного акта серії ІІ-ВЛ №033353 року за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без реєстрації права на земельну ділянку площею 0,9490 га в порушення Порядку ведення державного земельного кадастру, який затверджений Постановою КМУ від 17.10.2012 року №1051. Зазначена помилка виправлена відповідно до п. 156-2 Порядку та відомості про земельні ділянки набули статусу архівних 12.12.2013 року. Рекомендовано виправити (скасувати) відомості про реєстрацію речового права на вказані земельні ділянки та зареєструвати речове право на земельну ділянку площею 0,9490 га. з кадастровим номером :01:001:1332 в установленому законом порядку /а.с.100-101/.

Поряд з цим, згідно з витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 березня 2025 року, земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:1332, площею 0,9490 га, яка розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, форма власності приватна, скасований кадастровий номер (номери), у разі коли земельна ділянка створена в результаті поділу/об`єднання: :01:001:1311, :01:001:1312. Зазначений витяг із Державного земельного кадастру не містить в собі відомостей щодо власника цієї земельної ділянки /а.с.81-91/.

В силу ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до положень ст. ст. 181, 182 ЦК України, ст. 5 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельні ділянки, житлові будинки, будівлі, споруди є нерухомим майном, щодо яких проводиться державна реєстрація прав. При цьому державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Також, в силу ч. ч. 1, 2 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

Як вбачається із ч. ч. 3, 4, 5 ст. 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч. 7 ст. 79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці. Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід`ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки. Кадастровий план земельної ділянки складається при формуванні земельної ділянки у паперовій та електронній (цифровій) формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Ч. 1-3 ст. 358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19.05.2021 року у справі №501/2148/17 (провадження №61-22087св19), від 28.07.2021 року у справі №310/7011/17 (провадження №61-7153св20).

Верховний Суд України у постанові від 03.04.2013 року у справі №6-12цс13 дійшов висновку, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (ст. 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр», у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок.

Записи про обмеження у використанні земельної ділянки, яка була поділена чи об`єднана з іншою, переносяться до поземельних книг на земельні ділянки, сформовані в результаті такого поділу чи об`єднання (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до новосформованої земельної ділянки).

Разом з тим, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону. Скасований реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна не може бути присвоєний іншому об`єкту нерухомого майна.

Статтею 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права.

Під час проведення державної реєстрації права спільної власності на земельну ділянку щодо одного із співвласників у разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про право спільної власності на земельну ділянку із зазначенням усіх співвласників, перенесених з Державного реєстру земель, державний реєстратор одночасно з державною реєстрацією права спільної власності щодо одного із співвласників також переносить відомості про інших співвласників на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав. Перенесення відомостей про кожного із співвласників на земельну ділянку у випадку, передбаченому абзацом четвертим цієї частини, здійснюється виключно за відсутності в Державному реєстрі прав відомостей про перехід права власності відповідного співвласника до третьої особи.

У разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про інші речові права, похідні від права власності, перенесених з Державного реєстру земель, крім відомостей про право власності на земельну ділянку, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав переносить такі відомості Державного земельного кадастру про речові права на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав.

З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що земельні ділянки, кадастрові номери :01:001:1312, площею 0,8490 га. :01:001:1311, площею 0,1000 га. були зареєстровані в ДЗК, як частини земельної ділянки площею 0,9490 га. на підставі Державного акта серії ІІ-ВЛ №033353 року за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без реєстрації права на земельну ділянку в порушення Порядку ведення державного земельного кадастру, внаслідок чого зазначена помилка виправлена, земельні ділянки набули статусу архівних 12.12.2013 року, при цьому земельна ділянка кадастровий номер :01:001:1332, площею 0,9490 га, яка розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, форма власності приватна, створена в результаті поділу/об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1311, :01:001:1312, а також те, що кожен із співвласників, має право на виділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12,13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, Виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, про припинення права власності, визнання права спільної часткової власності, виділення в натурі частки земельної ділянки задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером №:01:001:1312, площею 0,8490 га, номер запису про право власності: 4099526 від 27.12.2013 року, підстава для внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкритим розділу), індексний номер: 9597588 від 27.12.2013 року та закрити помилково відкритий розділ №18 на земельну ділянку із кадастровим номером №:01:001:1312.

Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку із кадастровим номером №:01:001:1311, площею 0,1000 га, номер запису про право власності: 4098247 від 27.12.2013 року, підстава для внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкритим розділу), індексний номер: 9594729 від 27.12.2013 року та закрити помилково відкритий розділ №18 на земельну ділянку із кадастровим номером №:01:001:1311.

Визнати право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1332, площею 0,9490 га., а саме 89/100 частин за ОСОБА_1 та 11/100 частин за ОСОБА_2 .

Виділити в натурі 89/100 частин земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1332, площею 0,9490 га., ОСОБА_1 .

Виділити в натурі 11/100 частин земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1332, площею 0,9490 га., ОСОБА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Ківерцівським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Представник позивача адвокат Кінах Яна Валеріївна, адреса: м. Луцьк, вул. Шопена, 22а, оф. 36, Волинської області.

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Треті особи:

- Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, адреса: м. Луцьк, вул. Винниченка, 67, 4 поверх, Волинської області, ;

- Виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, адреса: м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, Волинської області, .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька