Справа № 346/5706/24
Провадження № 2/346/373/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Дутчак Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломия, Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

у с т а н о в и в:

18.10.2024 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 5000 гривень щомісячно, до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу.

І. Позиції сторін у справі.

Позиція позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі в якому у них народилася донька ОСОБА_5 . Спільне життя не склалося і шлюб між сторонами був розірваний. На підставі судових рішень з ОСОБА_3 на утримання доньки стягувались аліменти, але після досягнення нею повноліття в липні 2024р. стягнення припинилось. На теперішній час ОСОБА_4 навчається в Івано-Франківському національному медичному університеті на денній формі навчання. Донька потребує постійної, зокрема, матеріальної підтримки, щоб мати змогу забезпечувати себе продуктами, засобами гігієни, сезонним одягом, оплачувати проживання, купувати необхідні підручники, канцелярію, тощо. Крім того, через навчання саме на денні формі, у неї відсутня можливість самостійно забезпечувати себе всім необхідним. Позивач, як мати, намагається забезпечувати доньку, однак, самостійно не має можливості допомагати ОСОБА_5 матеріально на рівні обох батьків. В свою чергу, батько ОСОБА_6 не цікавиться життям доньки, не бере участі у додаткових витратах, які постійно виникають. Оскільки відповідач є фізично здоровим та працездатним, може та повинен сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, однак, в добровільному порядку цього не робить, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Позиція відповідача.

22.11.2024р. ОСОБА_3 подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свою позицію мотивував тим, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними, а викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсним. Зазначив, що донька навчається на бюджетній формі навчання, тобто оплату за навчання не здійснює, при цьому отримує стипендію. Вказав, що ОСОБА_4 належить на праві власності нерухоме майно (житловий будинок та дві земельні ділянки), в зв`язку з чим, остання повністю матеріально забезпечена і додаткових коштів не потребує, так як має все необхідне для здобуття освіти в Івано-Франківському національному медичному університеті. Відповідач вважає, що інші витрати, в тому числі на придбання навчальних посібників є безпідставними, оскільки навчальний заклад дочки містить велику бібліотеку з усім необхідним книжковим фондом для забезпечення навчального процесу студентів, а також викладачі кафедри надають студентам електронні методичні вказівки та підручники власної розробки. Звертає увагу, що позивач вказує на неприйняття ним участі в оплаті додаткових витрат на доньку, але ОСОБА_2 з такими вимогами до нього ніколи не зверталася. Наголошує, що позивачем не надано жодних доказів щодо понесення останньою витрат на навчання, вартості такого навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, харчування, одягу, придбання учбових та практичних матеріалів для навчання. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо майнового стану позивача, відсутні підтвердження спільного проживання доньки з позивачем, повного утримання доньки лише матір`ю та в чому воно полягає. Відтак, вважає, що ОСОБА_2 не довела існування всіх юридичних фактів, які в своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі ст. 199 СК України, тим самим не виконала свій процесуальний обов`язок щодо доведеності своїх вимог. Крім цього, звертає увагу, що однією з умов для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання є наявність можливості у батьків надавати таку допомогу. З даного приводу ОСОБА_3 вказав, що у нього відсутня така можливість, оскільки на даний час він офіційно не працевлаштований та не може працевлаштуватись, оскільки має слабке здоров`я та постійно хворіє, в місяць лише на ліки тратить близько 3000 грн., живе за рахунок коштів своєї матері, яка є пенсіонером. Таким чином, стан його здоров?я та матеріальне становище не має йому змоги надавати матеріальну допомогу доньці. З приводу витрат на правничу допомогу зазначив, що позивачем не доведено факту укладення договору про надання правничої допомоги, факту надання такої допомоги та обсягу, а заявлений розмір витрат на адвоката не співмірний зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих ним послуг та ціною позову, а тому такі вимоги, на думку відповідача, задоволенню не підлягають.

Відповідь на відзив.

27.11.2024р. представник позивача ОСОБА_1 подала відповідь на відзив в якому зазначила, що нерухоме майно, яким володіє ОСОБА_4 , було подароване їй бабусею, а тому на думку представника позивача, ОСОБА_3 не має права посилатись на дане матеріальне забезпечення своєї доньки, оскільки жодного відношення до даного майна він не має. Також зазначила, що навчання доньки на бюджетній формі не свідчить про відсутність в неї необхідності матеріальної допомоги та не звільняє відповідача від обов`язку таку допомогу надавати. Донька сторін, окрім навчальних посібників, необхідність яких відповідач заперечує, також потребує коштів на придбання спеціальної форми, канцелярії, продуктів харчування, засобів гігієни, проїзду до навчального закладу, а також оплату житла. Оскільки батько спілкується з донькою мінімально, то є очевидним, що він не обізнаний про її потреби. Крім цього, відповідач жодних додаткових витрат на свою дитину не здійснював та не здійснює, повністю від неї відмовився, свідомо ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, що й стало підставою для позбавлення його батьківських прав. Позивачу відомо, що її колишній чоловік працює неофіційно на місцевому продуктовому ринку та має певні заробітки, які надають йому змогу допомогати своїй повнолітній доньці в період її навчання. За вказаних обставин, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заперечення.

27.01.2025р. представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заперечення, в яких вказано, що донька навчається на безоплатній для неї основі, оскільки форма її навчання є бюджетною. Стороною позивача не доведено витрат на підручники, канцелярські товари, медичний одяг, проїзд до навчального закладу, не зазначено, чому донька проживає на орендованій квартирі а не в гуртожитку, яким забезпечують всіх студентів. Більше того, не надано доказів навчання доньки на теперішній час. Всі доводи позивача грунтуються лише на її словах. Матеріли справи не містять відомостей про доходи самої ОСОБА_2 . Твердження позивача про те, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 гривень належними та допустимими доказами не підтверджені, а ОСОБА_3 такі заперечуються та не визнають, оскільки він хворіє та сам потребує значних фінансових витрат на своє лікування. Посилання на відсутність спілкування між батьком та донькою, позивачкою зроблені на основі суб`єктивних міркувань, а наведені у відповіді на відзив твердження є лише емоційно-забарвленими висловами негативного характеру, покликані принизити відповідача. Відтак, вказуючи на відсутність у ОСОБА_3 можливості надавати матеріальну допомогу на навчання доньки, відсутність доказів реальних витрат, понесених на її навчання, а також витрат на матеріальне забезпечення Юліани вцілому та відсутність обґрунтувань розміру аліментів, які позивач просить стягнути, представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити.

II. Процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Беркещук Б.Б. від 21.10.2024р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Встановлено сторонам строк для подачі заяв по суті.

Згідно розпорядження керівника апарату Коломийського міськрайонного суду від 04.03.2025р. № 01-11/21/2025 вбачається, що оскільки суддя Беркещук Б.Б. тривалий час перебуває на лікарняному та в зв`язку з подачею заяви адвоката Гринів Я.В., яка діє в інтересах позивача, щодо перерозподілу справи, вбачаються підстави для повторного автоматизованого розподілу зазначеної справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025р. головуючим суддею для розгляду даної справи було визначено суддю Третьякову І.В.

Ухвалою судді Третьякової І.В. від 05.03.2025р. справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання прийнято до свого провадження.

Ухвалою судді Третьякової І.В. від 20.03.2025р. визнано заявлений представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 відвід судді Третьяковій І.І. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання необґрунтованим та вирішення питання про відвід передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвалою судді Васильковського В.В. від 21.03.2025р. в задоволенні заяви представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 про відвід судді Третьякової І.В. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання відмовлено.

Ухвалою суду від 14.04.2025р. поновлено представнику позивача ОСОБА_1 та представнику відповідача ОСОБА_2 строк на подачу клопотань про витребування доказів. Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано з Центру обслуговування платників Коломийської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Івано-Франківській області відомості про доходи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 за період з 01.01.2024р. по 31.03.2025р. Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з Центру обслуговування платників Коломийської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Івано-Франківській області відомості про доходи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 за період з 01.07.2024р. по 31.03.2025р. В задоволенні решти клопотання представника відповідача ОСОБА_2 відмовлено.

ІІІ. Розгляд справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Пояснила, що спільна донька сторін продовжує навчання в Івано-Франківському медичному університеті. Відповідач є здоровою та працездатною особою і має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, але добровільно цього не робить. Нерухоме майно, яке перебуває у власності ОСОБА_4 , було подароване їй бабусею і з діями відповідача та його обов`язками це ніяк не пов`язано. ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання та не має часу і змоги одночасно навчатися і працювати, а тому потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Дитина сторін проживає в м. Івано-Франківськ, але де саме представнику невідомо, проте відомо, що свого житла вона там немає. Мати повністю утримує доньку і забезпечує всім необхідним, хоча її доходи не є значними. Наявність у відповідача третьої групи інвалідності не позбавляє його змоги працювати. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_3 працює на місцевому ринку та отримує там неофіційний дохід з якого своїй доньці зовсім не допомагає. Також ОСОБА_1 просила стягнути судові витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. за її участь в розгляді справи та збирання доказів.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, 15.05.2025р. ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи здійснити за відсутності сторони відповідача та в задоволенні позовних вимог відмовити. Також було подано письмові заперечення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши позицію сторони відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи із наступного.

III. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2006 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10.05.2012р. шлюб між сторонами було розірвано. Неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю.

Витягами з реєстру Коломийської територіальної громади підтверджується, що ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2012 року (справа №0909/1932/2012) стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення нею повноліття на користь матері ОСОБА_2 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2018 року (справа №346/1027/18 провадження №2/346/938/18) змінено розмір аліментів, які визначено рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24 квітня 2012 року та присуджено стягувати з ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення нею повноліття на користь матері - ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2020 року (справа №346/4776/19 провадження №2/346/320/20) ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав щодо його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2023 року (справа №346/4741/23 провадження №2/346/1593/23) збільшено розмір стягуваних аліментів та присуджено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень, щомісячно до досягнення дочкою сторін повноліття.

Як вбачається із довідки №885 від 02 вересня 2024 року виданої Івано-Франківським національним медичним університетом, ОСОБА_4 є студентом 2 курсу 91+ групи медичного факультету Івано-Франківського медичного університету денної бюджетної форми навчання. Актуальність вказаних відомостей була підтверджена довідкою №376 від 23 квітня 2025 року.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що у власності ОСОБА_4 перебуває домоволодіння, загальною площею 86.7 кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 , а також дві земельні ділянки, площею 0,0111 га. кадастровий номер :12:002:0063 та площею 0,064 га. кадастровий номер :12:002:0205. Право власності зареєстровано 11.11.2023р., підстава набуття договори дарування, посвідченні приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Маркеловою І.М.

Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5774 виданої КНП «Коломийська центральна районна лікарня» КМР від 12.07.2024 року, ОСОБА_3 діагностовано основне: а) подагра, хронічний подагричний артрит, поліартрит, часто-рецидивуючий перебіг, в стадії загострення, гострий подагричний артрит плюсне-фалангового суглобу І пальця правої стопи, правого гомілково-ступеневого суглобу Rtq II з ураженням нирок. б) ускладнення основного ФНС ІІ. ХХН ІІІА. Подагрична нефропатія. Артеріальна гіпертензія ІІ ст. 2 ризик 3 (високий). Метаболічна гіпертензивна енцефалопатія І-ІІ ст. з частими цефалгіями, епізоди вестибуло-атаксії. Рецидивуючий синовіїт колінних суглобів.

Зі змісту Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №78/25/1178/В від 19.03.2025р. вбачається, що ОСОБА_3 встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням. Основний діагноз: М10 00 ідіопатична подагра, множинні локалізації. Супутні діагнози. М 72.0 долонний фальціальний фіброматоз (дюлюітрена). М. 65.80 інший синовіт та гендосиновіт, множинні локалізації. К26.4 виразка дванадцятипалої кишки, хронічна та неуточнена з кровотечею.

На виконання ухвали суду про витребування доказів, ГУ ДПС в Івано-Франківській області були надані відомості про доходи, отримані ОСОБА_2 , з яких вбачається, що позивачем за період з липня 2024р. по березень 2025р. було нараховано 179 598,16 грн. заробітної плати від КНП «Коломийська ЦРЛ», 692,86 грн. додаткове благо від АТ «Універсалбанк» та 300000,00 грн. в якості спадщини чи дарунка від члена сім`ї 1 та 2 ступеня споріднення ОСОБА_7 .

Також ГУ ДПС в Івано-Франківській області в своєму листі зазначило про відсутність в Державному реєстрі відомостей щодо сум доходів, отриманих за період з 01.01.2024р. по 31.03.2025р. відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін та висновки суду.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1)досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2)продовження ними навчання; 3)існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4)наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання (постанова ВС від 20.05.2020р. у справі 635/1139/17).

Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

З представлених в даній справі доказів встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягнула повноліття та продовжує навчання. Наразі дівчина навчається на другому курсі факультету наук про здоров`я Івано-Франківського національного медичного університету денної бюджетної форми навчання.

Долучені позивачем до позовної заяви інші письмові докази лише підтверджують розірвання шлюб між сторонами, стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття та позбавлення його батьківських прав, тобто доводять обставини, які не входять до предмету доказування в даній справі.

Відтак, окрім навчання доньки, існування всіх інших юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, ОСОБА_2 не довела і тим самим свій процесуальний обов`язок не виконала. Зокрема стороною позивача не було надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у Юліани потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на проїзд до навчального закладу, оплату проживання, придбання підручників та навчальних посібників, спеціальної форми, канцелярії тощо).

Крім цього, сторона позивача, вказуючи на неофіційне працевлаштування ОСОБА_3 на ринку та отримання ним неофіційного заробітку, жодним чином дані обставини не підтвердила, а також не обгрунтувала розмір аліментів, який було заявлено до стягнення та на задоволення яких конкретних потреб дитини ОСОБА_2 мала намір їх витрачати.

Натомість відповідачем було доведено наявність в нього ряду серйозних захворювань, встановлення йому третьої групи інвалідності, відсутність працевлаштування та отримання будь-яких видів доходу.

Таким чином, взявши до уваги задовільний стан здоров`я дитини (доказів протилежного не надано) та незадовільний стан здоров`я відповідача, його матеріальний стан та матеріальний стан позивачки, доходи якої не є мінімальними, наявність у власності доньки сторін домоволодіння та двох земельних ділянок, реалізація однієї з яких може покращити її фінансовий стан та задовольнити матеріальні потреби на навчання, суд дійшов висновку, що в даній справі існування потреби у повнолітньої доньки сторін у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі та наявність у батька можливості надавати таку допомогу підтверджені не були, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки суд відмовляє в задоволенні позову повністю, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу компенсації не підлягають, а витрати на сплату судового збору компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 181, 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 263, 265, 279, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Третьякова І. В.