К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року місто Київ

справа № 753/7856/20

апеляційне провадження № 22-ц/824/9866/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Приходька Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства обслуговування повітряного руху України на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва у складі судді Заставенко М.О. від 12 березня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст заявлених вимог

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 4 листопада 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 до державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення матеріальної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року змінено рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та в частині судового збору, а також вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції та компенсовано державному підприємству обслуговування повітряного руху України за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, частину сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4 773 грн 64 коп.

За заявою стягувача - державного підприємства обслуговування повітряного руху України Дарницьким районним судом міста Києва 19 березня 2021 року видано

виконавчий лист у справі № 753/7856/20 щодо стягнення судового збору на користь державного підприємства обслуговування повітряного руху України; у виконавчому листі боржником зазначено ОСОБА_1 . У подальшому Дарницьким відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/7856/20 від 19 березня 2021 року про компенсацію державному підприємству обслуговування повітряного руху України за рахунок держави судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4 773 грн 64 коп. та накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Зазначав, що у даній справі він на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Натомість, у виконавчому документі зазначено, що судовий збір підлягає стягненню безпосередньо з ОСОБА_1 .

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив визнати виконавчий лист № 753/7856/20 від 19 березня 2021 року, виданий Дарницьким районним судом міста Києва, таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано виконавчий лист № 753/7856/20 від 19 березня 2021 року, виданий Дарницьким районним судом міста Києва, про компенсацію державному підприємству обслуговування повітряного руху України за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, частини сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4 773 грн 64 коп., стягувач - державне підприємство обслуговування повітряного руху України, боржник - ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь державного підприємства обслуговування повітряного руху України судового збору видано судом помилково, оскільки згідно резолютивної частини рішення судовий збір компенсовано за рахунок держави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі державне підприємство обслуговування повітряного руху України, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Скаржник зазначає, що виконавчий лист видано на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, виконавчий лист відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", але ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання даного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав передбачених статті 432 ЦПК України.

Вважає, що виходячи з положень статті 432 ЦПК України суд першої інстанції повинен був виправити допущену помилку у виконавчому листі, а саме видалити чи змінити боржника. Натомість суд повністю визнав виконавчий лист таким, що не підлягає

виконанню, чим позбавив державне підприємство обслуговування повітряного руху України з березня 2021 року отримати компенсацію сплаченого судового збору в сумі 4 773 грн 64 коп.

Також скаржник зазначає, що ОСОБА_1 не заперечував та не оскаржував постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на грошові кошти; державне підприємство обслуговування повітряного руху України повністю виконало рішення суду у справі № 753/7856/20 та сплатило на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу та середній заробіток за час затримки.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечує проти її задоволення. Наголошує, що у судовому рішенні чітко визначено про компенсацію державному підприємству обслуговування повітряного руху України саме за рахунок держави судового збору в сумі 4 773 грн 64 коп., а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що виконавчий лист видано помилково щодо ОСОБА_1 , який не є боржником, та відповідно обґрунтовано задовольнив заяву.

Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) відзив до апеляційного суду не подав.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник державного підприємства обслуговування повітряного руху України - Бохан О.Г. підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка представника не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 4 листопада 2020 року у справі № 753/7856/20 позов ОСОБА_1 до державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення матеріальної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року апеляційну скаргу державного підприємства обслуговування повітряного руху України задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 листопада 2020 року змінено в частині вирішення вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки

розрахунку при звільненні та в частині судового збору. Вирішено питання про розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції та компенсовано державному підприємству обслуговування повітряного руху України за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, частину сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4 773 грн 64 коп.

19 березня 2021 року Дарницьким районним судом міста Києва за заявою державного підприємства обслуговування повітряного руху України видав виконавчий лист у справі № 753/7856/20 про компенсацію на користь державного підприємства обслуговування повітряного руху України судового збору в сумі 4 773 грн 64 коп. Стягувачем у виконавчому листі зазначено державне підприємство обслуговування повітряного руху України, а боржником - ОСОБА_1 .

У подальшому виконавчий лист № 753/7856/20 від 19 березня 2021 року скеровано стягувачем на примусове виконання до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 28 листопада 2023 року старшим державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шабатурою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73446310 з виконання виконавчого листа № 753/7856/20, виданого 19 березня 2021 року.

28 листопада 2023 року в ході виконавчого провадження № 73446310 державним виконавцем Шабатурою А.М. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1

30 січня 2024 року в ході виконавчого провадження № 73446310 державним виконавцем Шабатурою А.М. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 .

Також 30 січня 2024 року державним виконавцем Шабатурою А.М., у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, 16 вересня 2020 року у справі № 308/6024/14, 9 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 16 вересня 2021 року у справі № 824/254/19 та від 3 серпня 2022 року у справі № 756/10266/15-ц.

Дослідивши обставини справи, застосувавши вищенаведені норми права, а також встановивши, що постановою Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року державному підприємству обслуговування повітряного руху України присуджено компенсувати саме за рахунок держави, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, судовий збір в сумі 4 773 грн 64 коп., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виконавчий лист № 753/7856/20 від 19 березня 2021 року, відносно ОСОБА_1 видано помилково, а відтак він є таким, що не підлягає виконанню.

Доводи скаржника про те, що судове рішення набрало законної сили та виконавчий лист видано з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" не спростовують висновку суду першої інстанції про те, що виконавчий лист видано помилково, оскільки в судовому рішенні конкретно зазначено про компенсацію державному підприємству обслуговування повітряного руху України за рахунок держави судового збору в сумі 4 773 грн 64 коп. Тобто за приписами Закону України "Про виконавче провадження" саме держава є боржником перед державним підприємством обслуговування повітряного руху України щодо сплати судового збору в сумі 4 773 грн 64 коп., а не ОСОБА_1 .

Дійсно, в частинах 1, 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції повністю визнав виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, тоді як згідно вимог статті 432 ЦПК України міг виправити допущену у виконавчому листі помилку є безпідставними,

оскільки згідно з частиною 1 статті 432 ЦПК України, суд може виправити помилку, допущену при оформленні або видачі виконавчого документа, за заявою стягувача або боржника. Отже, законодавцем чітко визначено, що суд не наділений повноваженнями з власної ініціативи вирішувати процесуальне питання про виправлення помилки у виконавчому листі.

Посилання скаржника на те, що визнавши виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, суд таким чином позбавив його права з березня 2021 року отримати компенсацію судового збору, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки державне підприємство обслуговування повітряного руху України не позбавлене права звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа про компенсацію судового збору за рахунок держави. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувач також має право звернутися до суду із відповідною заявою про поновлення такого строку, що визначено у статті 433 ЦПК України.

Стосовно доводів про те, що ОСОБА_1 не заперечував та не оскаржував постанови державного виконавця, суд звертає увагу, що не вчинення ОСОБА_1 дій щодо оскарження постанов державного виконавця не спростовує висновку суду першої інстанції про помилковість видачі виконавчого листа та у зв`язку з цим наявності правових підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про виконання державним підприємством обслуговування повітряного руху України рішення суду та виплату у повному обсязі ОСОБА_1 матеріальної допомоги та середнього заробітку за час затримки також не спростовують висновку суду першої інстанції та свідчать лише про дотримання скаржником однієї з основних засад судочинства - обов`язковості судових рішень, що визначено у пункті 9 частини 2 статі 129 Конституції України та статті 18 ЦПК України.

Інших доводів апеляційна скарга фактично не містить.

Сукупність вищезазначеного дозволяє зробити висновок, що суд першої інстанції правильно вирішив процесуальне питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: