Справа № 553/279/25
Провадження № 2/553/565/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.05.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Невгад Я.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Держави України, Міністерства внутрішніх справ України та Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національна поліція України, про стягнення моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів з вимогами:

- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь моральну шкоду у розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) євро, що є еквівалентом 1 326 000 000 (один мільярд триста двадцять шість мільйонів) грн, на момент подання позову з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року справа № 545/3264/20 (номер провадження 11-кп/814/991/24), якою звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст.190 КК України на підставі ст. 49 КК України, провадження стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та у зв`язку з грубим порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016 Державою Україна;

- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_2 , матеріальну шкоду у розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) євро, що є еквівалент 300 Біткоїнів на час подання позову та складає 1 326 000 000 (один мільярд триста двадцять шість мільйонів) грн, саме на момент подання позову з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року справа № 545/3264/20 (номер провадження 11-кп/814/991/24), якою звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст.190 КК України на підставі ст. 49 КК України, провадження стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та у зв`язку з грубим порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016 Державою Україна.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що його права та законні інтереси порушені зі сторони Держави Україна в особі: Міністерства Внутрішніх справ України з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року справа № 545/3264/20 (номер провадження 11-кп/814/991/24), якою звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст.190 КК України на підставі ст. 49 КК України, провадження стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та у зв`язку з грубим порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016 Державою Україна. Також з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини від 14 січня 2020 року у справі «Andreyev v. Russia» (заява № 28852/06); від 28 січня 2020 року у справі «Yunusova v. Russia» (заява № 5489/10); від 04 лютого 2020 року у справі «Shibayeva v. Russia» (закон № 13813/06); від 10 березня 2020 року у справі «Indayeva and Sultanov v. Russia» (заяви № 58821/08 та 18360/13); від 16 січня 2020 року у справі «Sinadinovska v. North Macedonia» (заява № 27881/06); від 11 лютого 2020 року у справі «Shmatova and others v. Russia» (заява № 36539/08); від 20 лютого 2020 року «Livancic and others v. Bosnia and Herzegovina» (заява № 15313/15); від 20 лютого 2020 року у справі «Vucenovic and Malkoc v. Bosnia and Herzegovina» (заяви № 17760/16 та 57495/17); 20 лютого 2020 року у справі «Pramenkovic and others v. Bosnia and Herzegovina» (заяви № 44114/16 та № 47031/16); від 05 березня 2020 року у справі «Kladnicanin v. Serbia» (заява № 137/10); від 2 липня 2020 року у справі «Dmytrenko and Bezdorozhniy v. Ukraine» (заяви № 59552/11 та № 7096/12), а також від 8 жовтня 2020 року у справі «Gogic v. Croatia» (заява № 1605/14), рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурмич та інші проти України» (заява № 46852/13), рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04).

Станом на 22.01.2025 ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2017, справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/7371/2017) та ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 23.08.2018, справа № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/4842/2018) є не виконаними.

Факт системної бездіяльності Держави Україна в особі: Міністерства Внутрішніх справ України як відповідача, доводиться ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року справа № 545/3264/20 (номер провадження 11-кп/814/991/24), адже звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, провадження стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Протягом 2013-2015 років ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами сім`ї ОСОБА_4 у сумі понад 10 500 доларів США на які придбав 300 Біткоїнів. В подальшому, 08.08.2015 слідчим відділенням Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області було порушено кримінальне провадження № 0001109 за ознаками злочину, передбачено ч. ч. 1, 2, 4 ст. 190 КК України. 07.12.2016 Полтавським ВП Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області за вих. № 16295/115/104-2016 позивачу було надано довідку, про завдання матеріальних збитків сім`ї ОСОБА_4 на загальну суму 10 500 доларів США на які ОСОБА_3 придбав 300 Біткоїнів, що зафіксовано слідчим СУ ГУНП в Полтавській області Нагієва С., під час допиту у слідчого ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_2 , але вказаний факт проігнорований, місце знаходження 300 Біткоїнів станом на 22.01.2025 не встановлено, 300 ОСОБА_5 не повернуто, придбані за грошові кошти сім`ї ОСОБА_4 чим завдано матеріальних збитків на суму понад 30 000 000 (тридцять мільйонів) євро. Але Міністерством Внутрішніх справ України, вказані факти проігноровані, що є неприпустимим фактом та свідчить про повну бездіяльність.

Міністерством внутрішніх справ України, як відповідачем по справі, допущено повну бездіяльність, що підтверджено викладеним та наданими доказами, адже на адресу Міністерства внутрішніх справ України, було направлено понад 1 тисячу скарг та заяв, які були проігнорованими, що стосувалось вчасності та ефективності та всебічності, проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001109 порушеного за ч. ч. 1, 2, 4 ст. 190 КК України, протягом розумного строку та стало грубим порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже місце знаходження 300 Біткоїнів не встановлено, 300 Біткоїнів не повернуто станом на 22.01.2025 та є порушенням ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016 Державою Україна.

На обґрунтування завдання моральних збитків на суму 30 000 000 (тридцять мільйонів) євро, що є еквівалентом 1 326 000 000 (один мільярд триста двадцять шість мільйонів) грн, посилається на системну бездіяльність поліції, що призвело до стресів, моральних страждань та психо-емоційних навантажень, що встановлено рішеннями судів та не потребує додаткового доказування.

Інші заяви по суті справи.

11.02.2025 від представника відповідача Міністерства внутрішніх справ України Щепанського А.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Міністерство внутрішніх справ України не визнає позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав. Позивачем не доведено заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди працівниками Міністерства внутрішніх справ України. Позовні вимоги про стягнення на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 1 326 000 000 грн є безпідставною з огляду на наступне. Як вбачається зі змісту позовної заяви, майнова шкода позивачу (за умови її наявності) була заподіяна нібито протиправними діями громадянина ОСОБА_3 (обвинувальний вирок суду відсутній) та нібито неправомірними діями працівників слідчого підрозділу Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області при розслідуванні кримінального провадження. При цьому, позивач вказує на наявність протиправної бездіяльності МВС. При розгляді питання щодо наявності у позивача матеріальної шкоди (збитків) вважає, що суду необхідно звернути увагу на таке. Як вбачається з ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.12.2024 у справі № 545/3264/20 громадянин ОСОБА_3 у червні 2013 року та у лютому 2014 року шахрайським шляхом, під приводом отримання високого прибутку при роботі в системі «Webmoney», пообіцявши повернути кошти з відсотками, заволодів грошовими коштами дружини позивача - ОСОБА_6 на загальну суму 9864,77 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину складало 84442,50 грн. 29.07.2014 (тобто, через рік після отримання грошей від дружини позивача) громадянин ОСОБА_3 шахрайським шляхом, під приводом отримання високого прибутку при роботі в системі «Webmoney», пообіцявши повернути кошти з відсотками, заволодів грошовими коштами ОСОБА_2 у сумі 500 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину складало 5 502,70 грн. Таким чином, на момент передачі ОСОБА_3 грошей у розмірі 500 доларів США Позивач знав, що зазначена особа вже отримала від дружини позивача гроші на загальну суму 9864,77 доларів США і нічого не повернула. Але незважаючи на даний факт та усвідомлюючи те, що і його гроші не будуть повернуті в майбутньому, позивач все одно передав гроші громадянину ОСОБА_3 . Таким чином, позивач фактично втратив гроші у сумі 500 доларів США внаслідок власного безпідставного прагнення до легкого збагачення. При цьому матеріали позову не містять будь-яких доказів наявності у позивача матеріальної шкоди на суму 1 326 000 000 грн. В порушення приписів процесуального закону та практики Верховного Суду, позивачем не доведено належними та допустимими доказами (взагалі будь-якими доказами) наявність всіх складових цивільного правопорушення з боку відповідача (МВС), а саме: не доведено протиправної бездіяльності відповідача (МВС), наявності матеріальної шкоди (збитків) на заявлену суму та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною бездіяльністю відповідача (МВС) і матеріальною шкодою та вини заподіювача. Отже, позовна вимога про стягнення на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 1 326 000 000 грн є незаконною, безпідставною та не підлягає задоволенню.

Позовна вимога про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1 326 000 000 грн є також безпідставною. Позовна заява містить стандартні фрази, котрі жодним чином не відображають індивідуальні психофізичні особливості позивача та не доводять виникнення у останнього моральної шкоди та в чому саме вона полягає (при умові наявності такої). Вважають, що позивач повинен довести, що страждання (душевні або фізичні) мали місце. Душевні страждання завжди конкретні - вони повинні виражатись у конкретній емоційній формі, мати облік, а не бути «взагалі». Практика українських та зарубіжних судів підтверджує тенденцію про необхідність доказування позивачем не тільки об`єктивних, але і суб`єктивних душевних страждань. Розрахунок та належне обґрунтування заявленої суми позову Позивачем до суду також не надано, позовна заява не містить фактичних даних, які б свідчили про негативні наслідки вказаних подій, які вплинули на зміну звичного образу життя позивача та дають суду підстави для відмови у задоволенні позову. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами (взагалі будь-якими доказами) наявність всіх складових цивільного правопорушення збоку відповідача (МВС), а саме: не доведено протиправної бездіяльності відповідача (МВС), наявності моральної шкоди на заявлену суму та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною бездіяльністю відповідача (МВС) і моральною шкодою. Крім того, матеріали позову не містять доказів того, що на гроші, отримані від позивача ОСОБА_3 придбав 300 Біткоїнів. Отже, позивач не навів суду жодних фактичних обставин та не надав доказів, які б свідчили про заподіяння йому відповідачем (МВС) матеріальної та/або моральної шкоди, не обґрунтував її розмір, в чому полягала незаконність дій/бездіяльності МВС України - не зазначив, отже позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

МВС є неналежним відповідачем у справі, оскільки Міністерство внутрішніх справ України () та Національна поліція України () є окремими центральними органами виконавчої влади, не підпорядкованими одне одному. Відповідно до Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, МВС України не наділено повноваженнями щодо проведення досудових розслідувань кримінальних правопорушень. Тобто, МВС України не має жодного структурного підрозділу, який би мав повноваження здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Нормами КПК України закріплено процесуальну самостійність слідчого. КПК України не містить жодної норми, яка б надавала повноваження Міністерству внутрішніх справ України втручатися в діяльність слідчого. Матеріали позову не містять жодного доказу порушення прав або інтересів позивача з боку Міністерства внутрішніх справ України. Таким чином, позивач визначає відповідачем у справі Міністерство внутрішніх справ України, яке його прав і інтересів не порушувало та, відповідно, не може нести відповідальність перед ним. Враховуючи розмежування повноважень МВС та Національної поліції України, а саме відсутність у Міністерства внутрішніх справ України повноважень втручатися в діяльність слідчого, повноважень на проведення досудових розслідувань кримінальних правопорушень, повноважень на притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції, слід дійти висновку, що МВС прав та інтересів позивача не порушувало, моральної та матеріальної шкоди останньому не завдавало, отже є неналежним відповідачем у справі. На підставі вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України просить відмовити повністю.

16.04.2025 від представника третьої особи Національної поліції України Невгад Я.В. надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких зазначено наступне. ОСОБА_2 визначив відповідачами Державу Україна, Міністерство внутрішніх справ України, Державну казначейську службу України, а не Державу Україна в особі того органу, діями якого завдано шкоду. З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2015 посадовими особами СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області було внесено відомості в ЄРДР за №0001109 від 08.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2, 4 статті 190 Кримінального кодексу України. Здійснення досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні доручено слідчому відділу Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області. 30.11.2020 слідчим слідчого відділу ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області матеріали кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015, було направлено до Полтавського районного суду Полтавської області. ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області є територіальним (відокремленим) підрозділом Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі ГУНП в Полтавській області). Відповідно до постанови КМУ від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ГУНП в Полтавській області є територіальним органом поліції, який має статус самостійної юридичної особи (ідентифікаційний код юридичної особи 40108630 , юридична адреса: 36014, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Пушкіна, 83) та самостійної особи публічного права. Згідно частини першої статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Отже, з підстав позову вбачається, що належним відповідачем у вказаній справі буде Держава Україна в особі ГУНП в Полтавській області (ідентифікаційний код юридичної особи 40108630 , юридична адреса: 36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83).

Стосовно відсутності підстав відшкодування моральної шкоди зазначила, що у своєму позові позивач зазначає, що внаслідок бездіяльності органів досудового розслідування йому заподіяно моральної шкоди в результаті чого погіршився його стан здоров`я, що призвело до моральних страждань та душевних переживань, однак, останній не надав суду жодних доказів на підтвердження самого погіршення стану здоров`я внаслідок заподіяної йому моральної шкоди (наданих безпосередньо закладами охорони здоров`я), що свідчить про необґрунтованість позову. Разом з цим, ОСОБА_2 у позовній заяві зазначає, що завдана йому «моральна шкода становить 300 Біткоїнів, що складає понад 30 000 000 (тридцять мільйонів) євро, адже місцезнаходження 300 Біткоїнів не відоме», однак визначений ОСОБА_2 розмір моральної шкоди суперечить положенням статті 23 Цивільного кодексу України, оскільки моральною шкодою є саме витрати немайнового характеру, проте позивач чи то навмисно, чи то помилково, задля збільшення розміру відшкодування розраховує розмір моральної шкоди саме з розміру майнових збитків, завданих йому ОСОБА_3 , а отже заявлений ОСОБА_2 розмір моральної шкоди є безпідставним, необґрунтованим та умисно завищеним, та відповідно таким, що у випадку задоволення позовним вимог може призвести до понесення Державою Україною надмірного тягаря в умовах воєнного стану.

Посилання позивача на рішення Полтавського окружного адміністративного суду та ухвали Октябрського районного суду міста Полтави є, відповідно до положень закріплених статтею 303 КПК України, механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення ними функцій органу досудового розслідування. В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не свідчить про порушення прав позивача та відповідно не є підставою для відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Щодо відсутності підстав для відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_2 , то долучені до позову ухвали суду про визнання дій посадових осіб ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (що є окремою юридичною особою), не можуть слугувати доказом у вказаній справі оскільки вказаними судовими рішеннями визнано протиправними дії саме посадових осіб ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, тобто посадових осіб територіального (відокремленого) підрозділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області. Разом з цим, за правилами статті 82 ЦПК України установлені такими судовими рішеннями обставини не звільняють від доказування у справі, що переглядається. Тоді як незгода потерпілого із діями/бездіяльністю органу досудового розслідування, які були ним оскаржені в передбаченому КПК України порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування шкоди. Крім цього, наявність вище вказаних судових рішень не свідчить про протиправність дій органу досудового розслідування та не підтверджує того, що вказані дії завдали Позивачу матеріальної (майнової) шкоди саме у розмірі 30 000 000 (тридцять мільйонів) євро. Доводи позовної заяви ОСОБА_2 щодо неефективного досудового розслідування вважають безпідставними, оскільки кримінальне провадження у справі завершено, а за його наслідками постановлено вирок суду, який набрав законної сили. Незгода ОСОБА_2 із правомірністю та законністю такого судового рішення повинна була бути висловлена ним відповідно до норм КПК України під час розгляду судом безпосередньо тієї кримінальної справи, у межах якої було постановлено вирок суду. При цьому, Позивач не був позбавлений права звернутися до суду з цивільним позовом до обвинуваченого у порядку цивільного судочинства, а не до органів державної влади, які здійснювали досудове розслідування. Крім того, позивач в цивільному позові спочатку зазначає, що йому було завдано матеріальних збитків на загальну суму 30 000 000 (тридцять мільйонів) євро. Однак, в подальшому останній вказує, що «сім`ї ОСОБА_4 » не відшкодовано матеріальні збитки на суму понад 30 000 000 (тридцять мільйонів) євро, проте позивач не надає доказів щодо складу «сім`ї ОСОБА_4 », а також матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставини наявності у володінні ОСОБА_2 та/чи членів його сім`ї станом на 2013-2015 роки грошових коштів у відповідному розмірі 10500 доларів США, якими як зазначає останній шахрайським шляхом заволодів ОСОБА_3 . Згідно з матеріалами справи майнову шкоду ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_3 , який шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами, в свою чергу у матеріалах справи відсутні докази причинного зв`язку між завданою ОСОБА_2 майновою шкодою та діями Національної поліції України, відтак позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування йому матеріальної шкоди є необґрунтованими та безпідставними. З огляду на вищевикладене та керуючись положеннями статті 43, 181 ЦПК України, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у справі №553/279/25 до Держави Україна, Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, третя особа: Національна поліція України про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.03.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 03.04.2025 залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Національну поліцію України.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання позивач ОСОБА_2 до суду не прибув, 31.01.2025 позивач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник Міністерства внутрішніх справ України Щепанський А.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 з підстав, які зазначені в поданому до суду відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи Національної поліції України Невгад Я.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі з підстав, зазначених у письмових поясненнях.

Представник Державної казначейської служби України, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, про причини неявки не повідомив.

Згідно зі частиною 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України, особою з інвалідністю 2 групи - ветераном війни, учасником бойових дій, що підтверджується наявними у справі копіями паспорту ОСОБА_2 , посвідчення серії НОМЕР_1 , посвідчення серія НОМЕР_2 , посвідчення серія НОМЕР_3 , довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0021281. (а. с. 48, 49, 58 т. 1).

Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Полтаві, на заяву ОСОБА_2 від 24.04.2019, а також аналогічні за змістом заяви від 24.04.2019, щодо умисного невиконання службовими особами Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2017 повідомлено, що за фактом умисного невиконання службовими особами Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2017 ТУ ДБР, розташованим у м. Полтаві, 25.04.2019 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000311, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, що підтверджується листом № Ф-2760/02-2 від 06.06.2019 та витягом з ЄРДР №0000311 від 25.04.2019. (а. с. 51, 59 з. с. т. 1)

На підтвердження численних скарг та звернень позивачем долучено ряд відповідей та роз`яснень, а саме: лист відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.09.2024 за вих. № 125992/Ф-26099/20.1, лист Генеральної прокуратури України від 11.11.2019 № 04/2/3-979-17, лист Головного слідчого управління від 16.01.2020, лист Міністерства юстиції України № 22667/Ф-2243/20.1 від 12.02.2024, лист відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24.08.2023 за вих. № 112084/Ф-26495/7/20.1, лист керівника Офісу Президента України від 07.11.2019 № 02-01/2367, лист Міністерства юстиції України № 140898/Ф-34263/9.1.4 від 27.10.2023, лист Міністерства юстиції України № 22667/Ф-2243/20.1 від 12.02.2024, лист слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Кислого А.О. від 07.12.2016 № 16295/115/104-2016, депутатські звернення, копію рішення рішення Європейського суду з прав людини у справі "Владика та інші проти України", лист Управління моніторингу дотримання прав людини МВС України від 24.05.2019 № 37/479, лист Управління забезпечення прав людини НП України від 18.11.2019 № Ф-208/37/02-2019, лист Прокуратури Полтавської області від 17.11.2017 № 04/2/2-4893-16 та від 21.11.2018 № 04/2/2-4893-16, лист Секретаріату уповноваженого ВРУ з прав людини від 01.11.2017, лист Прокуратури Полтавськї області від 19.10.2018 № 04/2/2-4893-16, копії скарг на постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , огляд рішень Європейського суду з прав людини, лист апарату ВРУ від 05.12.2019 № 09-0410.16.16/176.2-12.19, копії вказівок. (а. с. 50-74, 92-101, 109-115, 118 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3862/2017) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого ОСОБА_2 про здійснення процесуальних дій, подане 29 травня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 розглянути відповідно до вимог статті 220 КПК України клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 29 травня 2017 року щодо підготовки клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за адресою реєстрації, тимчасового проживання чи перебування ОСОБА_3 . У задоволенні решти вимог скарги відмовлено. (а. с. 75-76 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3234/2017) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо не виконання вимог ст. 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001109 розглянути клопотання ОСОБА_2 від 20.04.2017 року про звернення за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів, а саме: електронного гаманця системи W1 зареєстрованого на ім`я моєї дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою отримання інформації (місця знаходження користувача, його IP-адрес з прив`язкою до місцевості, рух коштів по рахунку «електронному гаманцю» з їх подальшим виводом з системи), щодо входження до системи W1 в електронний гаманець безпосередньо гр. ОСОБА_3 (а. с. 77 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/6103/2018) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого задоволено частково. Зобов`язано Полтавський РВП Полтавського ГУНП в Полтавській області вчинити певну дію розглянути подане 02.07.2018 року клопотання ОСОБА_2 та прийняти процесуальне рішення, відповідно до вимог ст. 220 КПК України (а. с. 77 з. с. т. 1).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3856/2017) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого ОСОБА_2 про здійснення процесуальних дій, подане 29 травня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 розглянути відповідно до вимог статті 220 КПК України клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 29 травня 2017 року щодо вжиття належних заходів для перевірки інформації, викладеної ОСОБА_3 в письмовому поясненні стосовно передачі грошових коштів, та щодо повідомлення потерпілого про результати вжитих заходів. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено. (а. с. 78-79 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3859/2017) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого ОСОБА_2 про здійснення процесуальних дій, подане 29 травня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 розглянути відповідно до вимог статті 220 КПК України клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 29 травня 2017 року щодо проведення відповідних слідчо-оперативних заходів у кримінальному провадженні. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено (а. с. 80-81 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3861/2017) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого ОСОБА_2 про здійснення процесуальних дій, подане 29 травня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 розглянути відповідно до вимог статті 220 КПК України клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 29 травня 2017 року щодо підготовки клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за адресою реєстрації, тимчасового проживання чи перебування ОСОБА_7 . У задоволенні решти вимог скарги відмовлено (а. с. 82-83 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3230/2017) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого ОСОБА_2 про здійснення процесуальних дій, подане 20 квітня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 0001109 розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 20 квітня 2017 року щодо допиту ОСОБА_7 відповідно до вимог статті 220 КПК України. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено (а. с. 85-86 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.05.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3216/2017) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0001109 від 08.08.2015 року задоволено частково. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області розглянути клопотання ОСОБА_2 від 19.04.2017 року, зареєстроване за вхідним номером Ф-245 від 20.04.2017 року. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено (а. с. 87-88 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3229/2017) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо не виконання вимог ст. 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001109 розглянути клопотання ОСОБА_2 від 20.04.2017 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів, а саме: справи № 2/1625/1446/12 від 28.08.2016 Полтавського районного суду Полтавської області суддя Цибізова С.А. в якій міститься інформація, щодо заволодіння титульними знаками системи «WebMoney Transfer» мережі інтернет безпосередньо гр. ОСОБА_3 в строки передбачені ст.220 КПК України та винести вмотивовану Постанову по суті розгляду клопотання (а. с. 89 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3232/2017) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо не виконання вимог ст. 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001109 розглянути клопотання ОСОБА_2 а від 20.04.2017 про звернення за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів, а саме: електронного гаманця «WebMoney Transfer» який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у своїх цілях використовував гр. ОСОБА_3 з метою отримання інформації (місця знаходження користувача, його IP-адрес з прив`язкою до місцевості, рух коштів по рахунку «електронному гаманцю» з їх подальшим виводом з системи), щодо входження до системи «WebMoney Transfer» безпосередньо гр. ОСОБА_3 (а. с. 89 з. с. т. 1)

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 у справі № 816/463/18 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_2 від 10 січня 2018 року та відповідь на вказане звернення від 22 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 від 10 січня 2018 року відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а. с. 112-114 т. 1). Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2019 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 по справі № 816/463/18 скасовано. Провадження у справі № 816/463/18 за позовом ОСОБА_2 до Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії закрито. Роз`яснено позивачу право на звернення з аналогічними вимогами в порядку кримінального судочинства. (а. с. 124-125 т. 1)

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі № 816/467/18 адміністративний позов ОСОБА_2 до Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_2 від 17 січня 2018 року № ФИ-7748439 та надання відповіді на вказане звернення. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 від 17 січня 2018 року № ФИ-7748439 із наданням відповіді у розрізі кожного із поставлених у зверненні питань у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 03.05.2018 (а. с. 126-127 т. 1).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі № 816/2327/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо не розгляду звернення ОСОБА_2 від 26.10.2017 року. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області розглянути звернення ОСОБА_2 від 26.10.2017 року та надати відповідь. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 01.03.2018 (а. с. 128-129 т. 1).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі № 816/466/18 адміністративний позов ОСОБА_2 до Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не розгляду звернення ОСОБА_2 від 17 січня 2018 року №ФИ-7749920. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянути звернення ОСОБА_2 від 17 січня 2018 року №ФИ-7749920. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 03.05.2018 (а. с. 130-131 т. 1).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 у справі № 816/1400/18 позов ОСОБА_2 до Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області, Головного управління Національної поліції у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо не розгляду звернення ОСОБА_2 від 01.04.2018, реєстраційний номер ФИ-7986936. Зобов`язано Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 від 01.04.2018, реєстраційний номер ФИ-7986936 із наданням відповіді щодо кожного зазначеного позивачем у зверненні питання у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 05.07.2018 (а. с. 132-133 т. 1).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 у справі № 816/2358/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області про визнання протиправною бездіяльності задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо не розгляду звернення ОСОБА_2 від 22.10.2017. Зобов`язано Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області розглянути звернення ОСОБА_2 від 22.10.2017. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 08.03.2018 (а. с. 134-135 т. 1).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі № 816/468/18 адміністративний позов ОСОБА_2 до Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_2 від 17 січня 2018 року № ФИ-7749480 та надання відповіді на вказане звернення. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 від 17 січня 2018 року № ФИ-7749480 із наданням відповіді у розрізі кожного із поставлених у зверненні питань у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 03.05.2018. (а. с. 136-137 т. 1).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі № 816/492/18 адміністративний позов ОСОБА_2 до Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не розгляду звернення ОСОБА_2 від 09.01.2018 реєстраційний номер №7718431. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянути звернення ОСОБА_2 від 09.01.2018 реєстраційний номер №7718431. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 30.05.2018 (а. с. 138-139 т. 1).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі № 816/2309/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо не розгляду звернення ОСОБА_2 від 27.10.2017. Зобов`язано Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області розглянути звернення ОСОБА_2 від 27.10.2017. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 20.02.2018 (а. с. 140-141 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.09.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/6098/2018, 1-кс/554/6102/2018) скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області у кримінальному провадженні №0001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2, 4 ст.190 КК України задоволено частково. Зобов`язано слідчих у кримінальному провадженні №0001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2, 4 ст.190 КК України встановити громадян яким ОСОБА_3 з електронного гаманця системи LIQPAY зареєстрованого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахував (переводив) грошові кошти, які належали ОСОБА_6 ; опитати громадян яким ОСОБА_3 з електронного гаманця системи LIQPAY зареєстрованого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахував (переводив) грошові кошти, які належали ОСОБА_6 ; провести обшук за адресою реєстрації та інших місць тимчасового перебування ОСОБА_7 , 1978 року народження, зареєстрований АДРЕСА_1 з метою явлення знарядь та засобів вчинення злочину. В іншій частині скарг відмовлено. (а. с. 163 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/53/2018) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.303 КПК України задоволено частково. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.220 КПК України розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 20.04.2017 року про вчинення певних дій у кримінальному провадженні №0001109 від 08.08.2015 року, а саме: про звернення за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів, електронного гаманця «WebMoney Transfer», який зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з отриманням інформації (місця знаходження користувача, його IP-адрес з прив`язкою до місцевості, рух коштів по рахунку «електронному гаманцю» з їх подальшим виводом з системи); про результати розгляду якого повідомити ОСОБА_2 . В задоволенні інших вимог скарги відмовлено (а. с. 164-165 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/50/2018) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.303 КПК України задоволено частково. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.220 КПК України розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 20.04.2017 року про вчинення певних дій у кримінальному провадженні №0001109 від 08.08.2015 року, а саме: про звернення з клопотанням до прокурора на погодження щодо проведення обшуку за адресою реєстрації та інших місць тимчасового проживання чи перебування гр. ОСОБА_7 , 1978 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасових перебувань в АДРЕСА_2 та в подальшому до слідчого судді; про результати розгляду якого повідомити ОСОБА_2 . В задоволенні інших вимог скарги відмовлено (а. с. 166-167 т. 1).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.02.2019 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/2756/2019) заяву потерпілого ОСОБА_2 про відвід слідчого начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області майора поліції Голтвянського Віталія Сергійовича у кримінальному провадженні №0001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,4 ст. 190 КК України задоволено. Призначити іншого слідчого у кримінальному провадженні №0001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,4 ст. 190 КК України. (а. с. 168-169 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.08.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/4842/2018) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, щодо тривалого досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001109 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2015 за ознаки ч.2,4 ст.190 КК України. Визнано протиправною бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, щодо порушення розумних строків досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001109 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2015 за ознаки ч.2,4 ст.190 КК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженні №0001109 від 08.08.2015, щодо проведення процесуальних дій необхідних для закінчення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001109 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2015 за ознаки ч.2,4 ст.190 КК України у строк 2 місяці. (а. с. 170 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/7371/2017) клопотання ОСОБА_2 про встановлення процесуальних строків задоволено. Встановлено строк у 3 (три) місяці з моменту надходження матеріалів кримінального провадження №0001109 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2015 року за ознаками ч.2 ст.190 КК України до Полтавського районного відділення Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області для проведення процесуальних дій необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в рамках кримінального провадження. (а. с. 171 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.02.2019 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/2724/2019) заяву потерпілого ОСОБА_2 про відвід старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області майора поліції Козіна Антона Григоровича у кримінальному провадженні №0001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,4 ст. 190 КК України задоволено. Призначити іншого слідчого у кримінальному провадженні №0001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,4 ст. 190 КК України. (а. с. 172-173 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.01.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/563/2018) скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано службову особу Полтавського РВП Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_2 від 04.12.2017 року у відповідності до вимог ст. 214 КПК України. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено. (а. с. 174 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.04.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/2536/2018) скаргу ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження задоволено частково, постанову заступника начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області Нездійминоги В.М. від 13 лютого 2018 року про закриття кримінального провадження за № 0001109 від 08.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.4 ст. 190 КК України скасовано, матеріали кримінального провадження № 0001109 від 08.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.4 ст. 190 КК України повернуто заступнику начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області Нездійминозі В.М. для організації досудового розслідування, в задоволенні іншої частини скарги відмовлено. (а. с. 178-179 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/1977/2017) скаргу ОСОБА_2 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задоволено, скасовано постанову від 22.02.2017, винесену слідчим слідчого відділу Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП у Полтавській області Кислим А.О. про закриття кримінального провадження № 0001109 від 08.08.2015 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, матеріали кримінального провадження № 0000071 направлено до Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області для проведення досудового розслідування. (а. с. 180-181 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.01.2019 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/343/2019) скаргу ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015 року задоволено частково, скасовано постанову начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 05.12.2018 року в кримінальному провадженні №0001109 від 08.08.2015, матеріали кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015 направлено для продовження досудового розслідування, в іншій частині вимог скарги відмовлено. (а. с. 182-184 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/7371/2017) клопотання ОСОБА_2 про встановлення процесуальних строків задоволено. Встановлено строк у 3 (три) місяці з моменту надходження матеріалів кримінального провадження №0001109 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2015 року за ознаками ч.2 ст.190 КК України до Полтавського районного відділення Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області для проведення процесуальних дій необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в рамках кримінального провадження. (а. с. 185 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.11.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/7405/2017) клопотання ОСОБА_8 про вставлення процесуальних строків задоволено, встановлено строк у 3 місяці з моменту надходження матеріалів кримінального провадження № 0001109 до Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в рамках вказаного кримінального провадження. (а. с. 185 т. 1)

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/49/2018) скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.303 КПК України задоволено частково. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.220 КПК України розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 20.04.2017 року про вчинення певних дій у кримінальному провадженні №0001109 від 08.08.2015 року, а саме: про проведення слідчо-оперативних заходів із застосуванням оперативно-технічних можливостей, направлених на встановлення зв`язків та можливих спільників гр. ОСОБА_3 , який зловживаючи довірою, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами сім`ї скаржника; встановлення фактів використання, переводів та кінцевого місця знаходження грошових коштів в сумі 10,500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США, якими гр. ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволодів зловживаючи довірою; проведення обшуків та тимчасових доступів до речей та документів; встановлення осіб причетних до заволодіння грошовими коштами у сумі 10,500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США; встановлення інших ошуканих громадян, які постраждали від протиправних дій гр. ОСОБА_3 ; про результати розгляду якого повідомити ОСОБА_2 . В задоволенні інших вимог скарги відмовлено. (а. с. 187-188 т. 1)

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.12.2024 у справі № 545/3264/2 вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2023 відносно ОСОБА_3 в частині звільнення за правопорушення передбачених в частині 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності скасовано. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задоволено. Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, провадження стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. В іншій частині вирок залишено без змін. (а. с. 175-177 т. 1)

Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Згідно п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1-2 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (п. 8.10 постанови ВП ВС від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20).

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Судом встановлено, що МВС України та ГУ Державної казначейської служби України не є належними відповідачами в рамках розгляду даної справи, оскільки, такі не є зобов`язаними за вимогою позивача з огляду на наступне.

Так, відповідно до постанови КМУ від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було прийнято рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України та утворення як юридичних осіб публічного права територіальні органи Національної поліції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про Національну поліцію" територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

До основних повноважень поліції відноситься виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, а також здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення (п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію»).

Аналогічні приписи містить Положення про Національну поліцію, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, а саме пункт 4 Положення.

З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2015 посадовими особами СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області було внесено відомості в ЄРДР за №0001109 від 08.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2, 4 статті 190 Кримінального кодексу України. Здійснення досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні доручено слідчому відділу Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області. 30.11.2020 слідчим слідчого відділу ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області матеріали кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015, було направлено до Полтавського районного суду Полтавської області.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.12.2024 у справі № 545/3264/2 вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2023 відносно ОСОБА_3 в частині звільнення за правопорушення передбачених в частині 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності скасовано. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задоволено. Звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, провадження стосовно ОСОБА_3 закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. В іншій частині вирок залишено без змін.

Таким чином, на переконання суду, наведені позивачем у заявленому позові та покладені в обґрунтування його доводів віднесено до компетенції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

А тому, беручи до уваги те, що позов не містить жодних належних фактів, які б підтверджували здійснення протиправних дій з боку МВС України стосовно позивача, суд зазначає, що МВС України не є належним відповідачем у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Державу представляють відповідні державні органи в межах їх компетенції через свого представника.

ВС у постанові від 07.09.2022 у справі № 641/4272/19, застосовуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду (висловлену у справах №242/4741/16-ц та №641/8857/17), дійшов до висновку, що у спорах про стягнення з держави коштів, зокрема і про стягнення відшкодування завданої шкоди (компенсації), немає необхідності визначати відповідачем ДКС України (Казначейство) або її територіальний орган.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21.08.2019 у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16-ц від 25.03.2020 у справі № 641/8857/17), зазвичай, орган діями якого завдано шкоду.

Отже, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді, зазвичай орган діями якого завдану шкоду.

Відповідно до пункту 2 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15.04.2015 № 215 (далі Положення), Казначейство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також дорученнями Кабінету Міністрів України і Міністра фінансів.

Згідно з Положенням Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку; здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Казначейство є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та не несе відповідальності за дії органів державної влади.

Тобто, Казначейство виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до частини 1 статті 2 ЦК України.

Казначейство, яке за ініціативою позивача залучено до справи як відповідач, згідно із своїми функціональними обов`язками не є учасником спірних відносин і не має фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, відсутність посилання позивача на те, що Казначейство заподіяло останньому шкоду, а також те, що таке у правовідносини з позивачем не вступало, отже не може нести відповідальність за можливу шкоду, заподіяну позивачеві стверджуваними діями інших державних органів.

У постанові від 17.04.2018 по справі № 523/9076/16 ВС зазначив, що згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом або договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

На органи Казначейства покладено повноваження щодо безспірного списання коштів державного та місцевих бюджетів на підставі рішення суду не свідчить, що такі органи мають бути учасниками по кожній судовій справі де однією з вимог є стягнення коштів з Державного бюджету України. Таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати верховного Суду від 27.11.2019 по справі № 242/4741/16.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що Державна казначейська служба України не є належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_2 у даній справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем викладених в позові обставин щодо порушення його права з боку МВС України та Державної казначейської служби України належними доказами, у зв`язку із чим даний позов задоволенню не підлягає.

Оскільки суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову, а позивач відповідно звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягненню з позивача не підлягає. Доказів понесення інших судових витрат сторонами не надано.

Керуючись статтями 13, 81, 82, 141, 158, 223, 264, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Держави України, Міністерства внутрішніх справ України та Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національна поліція України, про стягнення моральної та матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19.05.2025.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Полтаві, зареєстрований таким, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;

відповідач - Держава Україна;

відповідач - Міністерство внутрішніх справ України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, б. 10, ;

відповідач - Державна казначейська служба України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, б. 6, ;

третя особа - Національна поліція України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, .

Головуючий Ю.М. Подмаркова