ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м.Суми

Справа №581/267/24

Номер провадження 22-ц/816/491/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 05 липня 2024 року у складі судді Бутенка Д.В., ухваленого в сел. Липова Долина Сумської області, повне рішення складено 05 липня 2024 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, індексу інфляції, 3% річних,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що він є власником земельної ділянки загальною площею 3,1417 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Синівської сільської ради Роменського району Сумської області. Вказану земельну ділянку він успадкував після смерті матері.

05 березня 2012 року між його матір`ю ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» (далі ТОВ «СК-АГРО») був укладений договір оренди землі, за умовами якого нею було передано орендареві у строкове платне користування вказану земельну ділянку строком на 5 років.

30 листопада 2016 року (після оформлення спадкових прав після смерті матері) між ним та відповідачем була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 05 березня 2012 року, яка фактично по суті є договором оренди в новій редакції. Згідно умов вказаної додаткової угоди розмір орендної плати становив 8526,91 грн зі строком дії договору до 31 грудня 2023 року.

Зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання з виплати орендної плати за 2023 рік, розмір якої з урахуванням індексації складає 8960,40 грн. Крім того, у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2023 рік відповідач також повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.

Посилаючись на вказані обставини просить стягнути з відповідача на свою користь 9081,99 грн, з яких 8960,40 грн заборгованість по орендній платі на підставі додаткової угоди від 30 листопада 2016 року за користування земельною ділянкою за 2023 рік, 62,83 грн інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік, 58,76 грн 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік. Стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Липоводолинський районний суд Сумської області рішенням від 05 липня 2024 року задовольнив повністю позов ОСОБА_1 .

Стягнув з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 8960,40 грн орендної плати за 2023 рік (із урахуванням індексів інфляції), 62,83 грн індексу інфляції за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік, 58,76 грн 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2023 рік.

Стягнув з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 1211,20 грн повернення сплаченого ним при зверненні до суду з даним позовом судового збору та 4000 грн витрат за надану професійну допомогу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити; судові витрати покласти на позивача по справі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що у період з 2016 по 2022 роки мала місце переплата відповідачем орендної плати за додатковою угодою від 30 листопада 2016 року до договору № 00381 від 05 березня 2012 року. Факт здійснення виплат на користь позивача у більших розмірах також визнається та не оскаржується позивачем, а його доводи, що це збільшення відбулося шляхом усної домовленості не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами. Враховуючи положення ст. 531 ЦК України, беззаперечне отримання орендодавцем орендних платежів у розмірі більшому ніж передбачено договором, що свідчить про згоду останнього на отримання орендної плати за майбутні періоди, а також дії орендаря, який завчасно сплатив ціну договору попередньому орендодавцю, на думку відповідача, вказують на дострокове виконання орендарем своїх зобов`язань щодо виплати орендної плати за договором та про відсутність будь-якої заборгованості орендаря перед орендодавцем зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2023 рік.

Стосовно обчислення орендної плати з урахуванням індексації зазначає, що індексації підлягає орендна плата за кожен рік окремо з врахуванням індексу інфляції за відповідний період, оскільки за своєю правовою природою індексація призначена для компенсації втрат грошових доходів населення від подорожчання споживчих товарів і послуг в поточному періоді. Тому індексація орендної плати в поточному році не може бути підставою для автоматичного збільшення розміру орендної плати на наступний період.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу вважає, що стягнуті з відповідача відповідні витрати є завищеними та необґрунтованими.

Позивач правом подати відзив на апеляційну скаргу в установлений судом строк не скористався.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,1417 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:009:0011, яка розташована на території Синівської сільської ради Роменського району Сумської області (колишньої Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області), яку він успадкував після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8). 30 листопада 2016 року проведено державну реєстрацію права власності позивача на вказану земельну ділянку (а.с. 9).

05 березня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі, на підставі якого мати позивача передала зазначеному товариству у користування строком на 5 років земельну ділянку загальною площею 3,1417 га, з яких 3,1417 га - ріллі. Згідно з пунктами 9-10,12-14, 37,44 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3555,73 грн, що становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою; орендна плата у випадку внесення у грошовій формі вноситься до 01 листопада поточного року, в якому використовується земельна ділянка; передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається один раз у рік у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін; договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Липоводолинському районі 18 грудня 2012 року за № 03390 (а.с.10-11).

30 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 05 березня 2012 року (а.с. 12-14), якою внесені зміни до вказаного договору оренди землі, зокрема:

В оренду передається земельна ділянка 3,1417 га, у тому числі рілля 3,1417 га; кадастровий номер :02:009:0011 (п. 2.1, 2.2).

Договір укладено на 11 років терміном до 31 грудня 2023 року, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до чинного законодавства України (п. 3.1).

Орендна плата складає 8526,91 грн, що становить 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою (п. 4.1).

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації (п. 4.3).

Орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року (п. 4.4).

Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавства; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (п. 4.6).

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу (п. 4.7).

Цей договір вважається укладеним, вступає в дію та приймається сторонами до виконання після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди за цим договором. Орендар проводить всі необхідні дії щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України (п. 15.1).

26 червня 2018 року внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за номером 26861304 (а.с. 32-33).

Згідно з витягом із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, складеного на ім`я ОСОБА_1 за 2016-2023 роки, за 2023 рік зазначений платник податків не отримував доходів у виді орендної плати за землю від орендаря ТОВ «СК-АГРО», окрім виплати 82 957,61 грн від ТОВ «СК-АГРО» на виконання рішення суду (а.с.15-18).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення умов договору оренди землі не виплатив узгоджений розмір орендної плати за 2023 рік у сумі 8960,40 грн з урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка позивача, а тому вважав, що саме такий обрахований позивачем договірний розмір орендної плати із урахуванням індексів інфляції за 2023 рік підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в якості ефективного договірного способу захисту порушеного права на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою, оскільки доказів у підтвердження зворотного відповідач суду не надав. Крім того, суд дійшов висновку, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2023 рік по орендованій земельній ділянці на користь позивача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності заборгованості з виплати орендної плати за 2023 рік у зв`язку з її переплатою за попередні роки.

Норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та положення договору оренди не містять заборони на сплату орендної плати авансом за наступні роки користування земельною ділянкою. Проте, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що сплачена у попередні періоди орендна плата в більшому розмірі є авансовим платежем, тому колегія судів відхиляє доводи відповідача стосовно відсутності заборгованості з виплати орендної плати за 2023 рік.

З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку не виконав свої зобов`язання щодо виплати позивачу орендної плати за користування належною йому на праві власності земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з ТОВ «СК-АГРО» суми боргу з виплати орендної плати за 2023 рік за договором оренди від 05 березня 2012 року з урахуванням додаткової угоди від 30 листопада 2016 року до вказаного договору.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо індексації орендної плати колегія суддів зазначає наступне.

В пунктах 137, 138 постанови від 05 лютого 2025 року у справі № 925/457/23 (провадження № 12-33гас24) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «за загальним правилом, індексація орендної плати здійснюється шляхом корегування суми орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції у місяцях, що минули з дати визначення орендної плати за базовий місяць. Отже базовим місяцем уважатиметься місяць, у якому востаннє змінювалася (чи підлягала перегляду) орендна плата, тобто місяць, з якого почала діяти нова нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки. Базовим місяцем у цій справі необхідно вважати січень 2020 року, а індексації підлягали всі подальші щомісячні орендні платежі за період з лютого 2020 року до лютого 2023 року (в межах пред`явлених позовних вимог) виходячи з розміру орендної плати, який потрібно розраховувати з урахуванням нормативної грошової оцінки землі в сумі 2 340 275,46 грн.».

За обставин цієї справи, рішення в якій переглядається, базовим місяцем необхідно вважати листопад 2016 року, а індексації підлягали всі подальші щомісячні платежі, тобто з грудня 2016 року по грудень 2023 року по орендній платі за 2023 рік. З урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу колегія суддів погоджується з наданим позивачем розрахунком орендної плати за 2023 рік з урахуванням індексів інфляції з січня 2023 року по грудень 2023 року, з яким погодився і суд першої інстанції.

Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання з виплати орендної плати наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України. Доводів щодо незгоди з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних апеляційна скарга не містить.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

В суді першої інстанції інтереси позивача представляла адвокат Козін Т.В. (а.с. 21).

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу .

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було надано копії договору про надання правової допомоги № 19 від 15 березня 2024 року, акту прийняття наданих послуг від 19 березня 2024 року; розрахунку витрат на правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги № 19 від 15 березня 2024 року та квитанції до платіжної інструкції, згідно якої позивач сплатив ФОП ОСОБА_3 4000 грн за надання правничої допомоги по договору № 19 від 15 березня 2024 року (а.с. 19-20; 23; 24; 25).

Виходячи зі складності справи та обсягу необхідних послуг, наданих адвокатом, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, ціни позову, та значення справи для сторін, колегія суддів вважає, що розмір присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 4000 грн відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності.

Таким чином доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» залишити без задоволення.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 05 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов