Справа № 161/8174/25
Провадження № 2/161/3262/25
У Х В А Л А

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

26 травня 2025 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Смокович М.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки в спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою до відповідачів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про виділ в натурі частки в спільній частковій власності.

23.05.2025 року ОСОБА_2 , разом з відзивом на позовну заяву, подала суду зутрічну позовну заяву до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про зобо`язання вчинити дії.

Перевіривши зустрічну позовну заяву на відповідність вимогам ЦПК України, суд доходить висновку про необхідність залишення її без руху, з наступних підстав.

Згідно ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Під час вивчення матеріалів справи, поданих разом із заявою, було встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просить звільнити її від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати - встановлюються законом.

Згідно з ч.1, 2 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, звільнити від сплати судового збору суд може за наявності даних про такий майновий стан заявника, який би унеможливлював сплату ним судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 року у справі №585/2357/19 дійшов висновку, що при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Натомість, позивачем не надано доказів, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору.

Так, на підтвердження неможливості сплати судового збору позивач у зустрічному позові долучаєкопію пенсійного посвідчення та довідку МСЕК, згідно якої її дочка ОСОБА_5 є інвалідом І групи довічно. Однак, на переконання суду, це не може бути єдиним та беззаперечним доказом неможливості сплати судового збору, так як не підтверджує в повному обсязі наявність у позивача скрутного матеріального становища. Інших доказів по даній підставі позивачем не надано.

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для звільнення від сплати судового збору, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 року становить 3028 гривень.

Згідно п.1.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 2422,40 грн. (1211,20+1211,20)

Враховуючи вищевикладене позивачу у зустрічній позовній заяві необхідно сплатити судовий за дві вимоги немайнового характеру та надати суду підтверджуючий документ.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачем подано позовну заяву без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, про які зазначено вище, за таких обставин, приходжу до висновку про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати позивачу у зустрічній позовній заяві.

Надати позивачеві строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків - 10 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженнюне підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович