Справа № 355/415/25
Провадження № 2/355/507/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

судді Цирулевської М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Старенької С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , за підписом представника позивача, адвоката Грабовської Юлії Сергіївни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2025 року головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В.

У поданій позовній заяві позивач, ОСОБА_1 , просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачкою по справі перебуває в шлюбі з 17 вересня 2024 року. За доводами позовної заяви, одруження виявилося невдалим, спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Між позивачем та відповідачкою постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, мали місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, через взаємні претензії один до одного. На даний момент сторони не спілкуються, ведуть різні бюджети, спільне господарство не ведуть, фактично припинили шлюбні стосунки. Проживають окремо з січня 2025 року та не мають мети в подальшому відновлювати неіснуючу родину. Таким чином, спільні відносини між сторонами повністю припинені, а їх відновлення є неможливим, збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 07.03.2025 відкрито провадження у цій цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання призначено на 02.04.2025.

01.04.2025 представником позивача, адвокатом Грабовською Ю. С., було подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. У подальшому аналогічні заяви подавалися 02.05.2025, 30.05.2025 (надійшла до суду 02.06.2025).

У судове засідання 02.04.2025 сторони не з`явилися, відповідачка не повідомила причини неявки, клопотань не надходило.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 02.04.2025 розгляд справи відкладено на 05.05.2025.

У судове засідання 05.05.2025 сторони не з`явилися, відповідачка не повідомила причини неявки, клопотань не надходило.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 05.05.2025 розгляд справи відкладено на 02.06.2025.

09.05.2025 до суду надійшла заява відповідачки, в якій вона повідомляє, що не зможе бути присутня в судовому засіданні у цій справі через перебування за межами міста та з особистих обставин та просить розглядати справу без її участі та без надання строку для примирення, оскільки примирення між нею та позивачем є неможливим.

У судове засідання 02.06.2025 сторони не з`явилися.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (з огляду та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає та виснує таке.

Судом встановлено, що 17 вересня 2024 року між сторонами зареєстровано шлюб (актовий запис № 578), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.09.2024, виданим Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

Згідно із ч. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя про його розірвання на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України).

Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що не суперечить завданням держави по охороні сім`ї, передбаченим ст. 51 Конституції України.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що спільне проживання з відповідачкою є неможливим.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли спільне піклування дружини та чоловіка про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинилось, подальше збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позову, в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 36, 51, 104, 105, 112, 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 200, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 17 вересня 2024 року Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 578, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження рішення суду може бути також поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дані відносно позивача:

ОСОБА_1

РНОКПП НОМЕР_2

АДРЕСА_1 .

Дані відносно відповідачки:

ОСОБА_2

РНОКПП НОМЕР_3

АДРЕСА_2 .

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА