Справа № 182/1464/25
Провадження № 2/0182/1672/2025
У Х В А Л А
13.05.2025 року м. Нікополь
Нікопольського міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О.В.,
секретаря судового засідання Паламарчук П.Ю.,
розглянувши заяву представника позивача Пивоварова Володимира Івановича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», про забезпечення позову -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Разом з позовною заявою ТОВ «Укрдебт Плюс» було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 37 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку, площею 0,0545 га, що розташована по АДРЕСА_1 ; на нежитлове приміщення, загальною площею 428,2 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_2 .
Зазначені вище об`єкти нерухомого майна належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову представник позивача зазначив, що предметом судового спору в даній справі є солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укрдебт Плюс", інфляційних втрат та 3 % річних з загальному розмірі 924 477,27 грн. (дев`ятсот двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят сім грн. 27 коп.).
Необхідність звернення до суду у ТОВ «Укрдебт Плюс» виникла у зв`язку з тим, що відповідачі навмисно протягом тривалого часу не виконують рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.09.2011 року по справі №2- 3216/11.
ТОВ «Укрдебт Плюс» вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких воно звернулось до суду, оскільки при наявності значної заборгованості за кредитним договором існує велика ймовірність, що відповідач ОСОБА_1 може відчужити належне йому на праві власності майно до ухвалення судом рішення в справі третім особам, що призведе до неможливості у майбутньому відновлення порушеного права позивача.
Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.
Відповідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання. Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.
Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Крім того, в постанові від 19.02.2019 року у справі №911/1695/18 Верховний Суд України зазначив, що обов`язкового з`ясування при вжитті заходів забезпечення позову вартості майна, на яке судом накладається (в порядку вжиття таких заходів) арешт, процесуальним законом не передбачено.
Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.
Як вбачається із матеріалів справи, представник позивача, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, навів правові підстави заявляти вимоги про забезпечення позову, надав належні та допустимі докази щодо належності на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 згаданих вище об`єктів нерухомого майна, які перевірені судом та не викликають сумніву.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, враховуючи характер та обсяг позовних вимог, суд вважає за необхідне заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити, що буде достатнім та співмірним заходом забезпечення позову, у відповідності до позовних вимог до вирішення справи по суті.
Керуючись ст.ст. 149-155, 157,259, 260, 353,354 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задовольнити.
Забезпечити позов, наклавши арешт на:
Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити до відома та негайного виконання відповідному відділу Державної виконавчої служби.

Термін пред`явлення даної ухвали до виконання 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відомості про сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (), адреса: м. Київ, пр. Степана Бандери, буд. 28-А .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: О. В. Рунчева