01 травня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючої судді Романько О.О., за участі секретаря Корсунової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя (станом на 01.05.2025 перейменовано на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя) із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 113 285,25 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_1 є власником приміщення АДРЕСА_1 , в якому знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться на першому поверсі 5-ти поверхового будинку. Приміщення належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.02.2014.
В ніч з п`ятниці 26.11.2021 на суботу 27.11.2021 відбулось залиття вищевказаного приміщення АДРЕСА_1 . Залиття відбулося з вини відповідача ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає вище розташованого приміщення, в квартирі АДРЕСА_2 .
Далі зазначили, що внаслідок затоплення, яке відбулося 27.11.2021 з вини відповідача ОСОБА_2 , в результаті обстеження затопленого приміщення № 11 було складено акт від 29.11.2021 та було виявлено наступне: У торговому залі приміщення площею 38,91 кв.м.: стеля, яку була задекорувано декоративною плиткою типу «Армстронг» площею 28 кв.м. протікала, на ній були тріщини, здуття та відшарування фарбувального шару від основи, спостерігались падіння від стелі декоративної плитки «Армстронг»; на стіні площею 12.5 кв.м., яка була вкрита декоративним фарбуванням спостерігалися зміни кольору фарбування, при натисканні відчувалось відшарування від стіни.
У підсобних приміщеннях, сумарна площа яких дорівнює 13.01 кв.м.: на стелях спостерігались вологі сліди протікання та падіння декоративної плитки площею 13,01 кв.м.; на стіні площею 12.5 кв.м., яка була вкрита декоративним фарбуванням спостерігалися зміни кольору фарбування, при натисканні відчувалось відшарування від стіни.
Також внаслідок затоплення, яке відбулося 27.11.2021 сталося пошкодження електропроводки, пошкодження пожежної сигналізації, протипожежного приймально-контрольного приладу, пошкодження блоку охоронної сигналізації РС 1832.
Також було пошкоджено товар, який знаходився у приміщення магазину.
Актом технічного огляду приміщення від 29.11.2021, який було складено комісією у складі голови ОСББ будинку, майстра ТОВ «Авікон-Груп», директора ТОВ «Авікон-Груп» та власника приміщення ОСОБА_1 , було встановлено причину залиття приміщення № 11, а саме зношеність шлангу змішувача умивальника в ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 .
ТОВ «Авікон-Груп» є організацією, яка відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд, зокрема за адресою: АДРЕСА_3 .
Для встановлення ступеня наслідків залиття приміщення, встановлення вартості відновлювального ремонту та переліку пошкоджених внаслідок залиття речей, позивач ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Майно та Право», яке є суб`єктом оціночній діяльності.
Послуги з оцінки вартості пошкоджених від залиття автозапчастин в кількості більше 40 позицій становить 3000,00 гривень.
Відповідно до висновку про вартість майна ринкова вартість розміру збитку пошкодженого товару, що виник в результаті залиття водою приміщення магазину станом на дату оцінки становить 12 800,00 гривень.
14.12.2021 позивач ОСОБА_1 уклала договір на надання послуг з оцінки майнового матеріального збитку з Запорізькою товарною біржою «Гілея», яка діяла на підставі статуту та сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 589/20.
Послуги з оцінки вартості пошкоджених від залиття приміщення становили 5000,00 гривень.
Згідно висновку ЗТБ «Гілея» ринковий майновий матеріальний збиток, завданий приміщенню № 11 внаслідок залиття становить 43 443,25 гривень.
Крім того, як було зазначено в акті залиття приміщення була пошкоджена пожежна сигналізація, з цього приводу ТОВ «Сучасна технологія безпеки» 30.11.2021 було складено акт технічного огляду № 23, згідно якого було виявлено несправність 4-х датчиків диму, несправність приймальноконтрольного приводу та окислення проводки під стелею. Для усунення несправностей необхідна заміна 4-х датчиків диму і заміна приймально-контрольного приладу та монтаж нової проводки.
Згідно рахунку № 201 від 30.11.2021 ТОВ «Сучасна технологія безпеки» вартість датчику диму СПД-3 у кількості 4 штуки складає 800 грн., вартість ППКП Тірас-4 П у кількості одна штука складала 5000 грн., вартість технічного огляду пожежної сигналізації складає 300 грн., вартість монтажу датчику диму у кількості 4 штук складає 2000 грн., вартість монтажу проводки складає 2000 грн., вартість монтажу ППКП Тірас-4П складає 4000,00 гривень.
Відповідно до акту надання послуг № 30/11 від 30.11.2021 ТОВ «Сучасна технологія безпеки» були виконані вищезазначені роботи.
Згідно видаткової накладної № 103 від 30.11.2021 ОСОБА_1 купила у ТОВ «Сучасна технологія безпеки» датчик диму СПД-3 у кількості 4 штуки та ППКП Тірас-4 П у кількості 1 штука і оплатила послуги за заміну обладнання на загальну суму 14 100 грн.
Також внаслідок залиття приміщення № 11, яке відбулося 27.11.2021 було пошкоджено блок охоронної сигналізації РС 1832.
03.12.2021 ТОВ «Охоронний Холдинг» було складено акт дефектації охоронної сигналізації, яким було встановлено, що обладнання РС 1832 було виведено з ладу.
Згідно товарного чеку ТТ-031201 «Охорона маркет», вартість послуг з заміни обладнання та самого обладнання складала 33 731,00 гривень.
Відповідач завдану шкоду не відшкодував, а тому ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути суму шкоди із відповідача на її користь в примусовому порядку.
Позивач оцінює завдану майнову шкоду в розмірі 104074,25 гривень.
Ухвалою суду від 25.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 24.02.2025 підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення закрито та справу призначено до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явилася, 01.05.2025 представник позивача адвокат Нінчук-Худякова О.М. подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.
Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частин 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.
Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником приміщення АДРЕСА_1 , в якому знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться на першому поверсі 5-ти поверхового будинку. Зазначене приміщення належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.02.2014 посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Сенченко В.М. (а.с.11-13), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17589961 від 10 лютого 2014 року (а.с.16).
В ніч з п`ятниці 26.11.2021 на суботу 27.11.2021 відбулось залиття вищевказаного приміщення АДРЕСА_1 . Залиття відбулося з вини відповідача ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_2 , що також підтверджується інформацією департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 19.12.2024 (а.с.94-95).
Внаслідок залиття, яке відбулося 27.11.2021 з вини відповідача ОСОБА_2 в результаті обстеження затопленого приміщення № 11 було складено акт технічного огляду від 29.11.2021 комісією у складі власниці приміщення Чуб О.В., технічного директора керуючої компанії ТОВ «Авікон-Груп» Чмельова Ю.Ю., менеджера з продажу магазину «Автофорвард» ОСОБА_4 , та виявлено наступне: у торгівельній залі приміщення № 11 магазину «Автофорвард» по АДРЕСА_3 , яке знаходиться відповідно на 1-ому поверсі 5-ти поверхового будинку, площею 38,91 кв.м.: стеля (декоративна плитка «Армстронг») спостерігаються вологі сліди протікання, тріщини, здуття та відшарування фарбувального шару від основи та також самої плитки площею 28 кв.м; стіна (декоративне фарбування) - спостерігається зміна кольору фарбування, при натисканні відчувалось відшарування стіни площею 12,5 кв.м. У підсобних приміщеннях, сумарна площа яких дорівнює 13.01 кв.м.: стеля (декоративна плитка «Армстронг») - спостерігаються вологі сліди протікання площею 13,01 кв.м; стіна (декоративне фарбування) спостерігалися зміна кольору фарбування, при натисканні відчувалось відшарування від стіни площею 8,5 кв.м. Зафіксовано пошкодження електропроводки та освітлення. Комісія дійшла висновку, що залиття приміщення магазину «Автофорвард» відбулося з вищерозташованої квартири АДРЕСА_4 внаслідок течі ХВП у ванній кімнаті (а.с.17). Додатково зазначені обставини підтверджуються актами здачі-приймання робіт (надання послуг) майстрів ТОВ «Авікон-Груп» від 26.11.2021 та 29.11.2021 (а.с.90).
Запорізькою товарною біржою «Гілея», яка є суб`єктом оціночної діяльності і діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 589/20, який виданий Фондом державного майна України 09.07.2020, на підставі договору № 14/12-2021 від 14.12.2021, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ЗТБ «Гілея» здійснено визначення ринкового майнового збитку, який був заподіяний нежитловому приміщенню № 11 загальною площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . Дата оцінки 27.11.2021. Дата натурального огляду об`єкта дослідження 30.11.2021, що також підтверджується актом натурального огляду потерпілого в результаті залиття водою нежитлового приміщення № 11. За результатами оцінки встановлено, що ринковий майновий матеріальний збиток, заподіяний об`єкту дослідження, виходячи з мети оцінки і сфери застосування звіту про оцінку, даних викладених в цьому звіті, припущень і суджень, обмежень і висновків, станом на дату оцінки 27.11.2021 становить 43 443,25 грн., в тому числі ПДВ 7240,54 грн. (а.с.19-38).
Послуги з оцінки ринкового майнового матеріального збитку нежитлового приміщення згідно договору № 14/12-2021 від 14.12.2021 склала 5000,00 грн. без ПДВ, що підтверджується рахунком № 97 від 14.12.2021 (а.с.35а).
Для встановлення ступеня наслідків залиття приміщення, встановлення вартості відновлювального ремонту та переліку пошкоджених внаслідок залиття речей, позивач ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Майно та Право», яке є суб`єктом оціночній діяльності і діє на підставі сертифікату на право проведення оцінки майна на території України»№ 1049/20 виданого Фондом державного майна України від 04.12.2020. Об`єктом оцінки є нові запчастини в загальній кількості 45 одиниць, що були пошкоджені при залитті водою приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . Метою оцінки є визначення розміру збитку по об`єкту оцінки, що виник в результаті залиття водою приміщення магазину, що призвело до завдання майнової шкоди власнику. Дата оцінки 27.11.2021. Валюта оцінки: гривня. На дату огляду об`єкта оцінки та укладення договору, автозапчастини знаходились в приміщенні магазину. Перевірити автозапчастини на робочий стан на дату огляду було неможливо. Огляд об`єкта оцінки проводився 30.11.2021. При огляді виявлені сліди залиття приміщення магазину, стелі, підлоги, стін, стелажів з товаром.
Відповідно до висновку розмір збитків по об`єкту оцінки в результаті залиття приміщення магазину, що призвели до пошкодження та завдання майнової шкоди власнику, станом на дату оцінки 27.11.2021 з врахуванням ПДВ склав 12 800,00 гривень. Вартість збитку по об`єкту оцінки визначений як різниця між вартістю майна до настання залитті та вартістю, яка визначена з врахуванням його технічного стану та втрати товарного виду, що рівняється з округленням 33 419,04 20 636,23 = 12 800,00 грн. (а.с.39-79).
Відповідно до акту технічного огляду № 23 від 30.11.2021 замовник ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасна технологія безпеки» склали акт на підставі факту затоплення нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_7 . Під час технічного огляду було виявлено несправність чотирьох датчиків диму, несправність приймально-контрольного приладу та окислення проводки під стелею. Для усунення несправностей необхідна заміна чотирьох датчиків диму, несправність приймально-контрольного приладу та монтаж нової проводки (а.с.84).
Відповідно до видаткової накладної № 103 від 30.11.2021 до договору ТО-20/10/01-01 від 01.10.2020 та згідно рахунку № 201 від 30.11.2021 ТОВ «Сучасна технологія безпеки» вартість датчику диму СПД-3 у кількості 4 штук складає 800 грн., вартість ППКП Тірас-4П в кількості одна штука складала 5000 грн. (а.с.85, 87).
Відповідно до акту надання послуг № 30/11 від 30.11.2021 виконавцем ТОВ «Сучасна технологія безпеки» були виконані роботи по договору ТО-20/10/01-01 від 01.10.2020: технічний огляд пожежної сигналізації, вартість якого склала 300 грн., монтаж датчику диму у кількості 4 штук, вартість якого склала 2000 грн., монтаж проводки, вартість якого склала 2000 грн., монтажу ППКП Тірас-4П, вартість якого склала 4000,00 грн., загальна вартість наданих послуг склала 8300,00 грн. (а.с.86,87). Всього вартість обладнання та ремонт протипожежної сигналізації складає 14 100 гривень.
Також внаслідок залиття приміщення № 11, яке відбулося 27.11.2021, було пошкоджено блок охоронної сигналізації РС 1832.
Відповідно до акту дефектації охоронної сигналізації від 03.12.2021 ТОВ «Охоронний Холдинг» встановлено, що обладнання РС-1832 було виведено з ладу. Виникла потреба у заміни охоронного пристрою та в подальшому перемонтаж охоронної системи (а.с.88).
Згідно товарного чеку ТТ-031201 «Ohrana Market», вартість заміни обладнання та самого обладнання складала 33 731, 00 гривень (а.с.89).
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Частинами четвертою-п`ятою статті 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 322 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно роз`яснень, викладених в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, умовою покладення на відповідача відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність вини останньої у спричиненні вказаної шкоди.
Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.
Додатком 4 до вказаних Правил встановлено форму акта, з якої вбачається, що в ньому повинно бути відображено: дату складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Статями 151, 177, 179 ЖК України та статями 322, 323 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (з наступними змінами).
Зокрема, пунктом 7 цих Правил передбачено обов`язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян.
Згідно з пунктом 11 зазначених Правил власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.
Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
У частинах 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що затоплення нежитлового приміщення, яке є власністю позивача, сталося внаслідок недбалого користування сантехнічними приладами мешканцями вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 , де зареєстрований та проживає відповідач, що підтверджується відповідними актами, зокрема від 27.11.2021, який підписаний самим відповідачем, які оцінюються у сукупності з іншими зібраним по справі доказами.
Відповідачем не заперечувалися акти складені як за його участі, так і за участі представників ТОВ «Авікон-Груп», яке є обслуговуючою організацією житлового будинку, в якому знаходиться приміщення позивача, які судом приймаються як неналежні докази.
Разом з цим, суд зазначає, що зміст вказаних актів зафіксував дату залиття приміщення, причину залиття та перелік пошкодженого майна. При цьому, клопотань про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття нежитлового приміщення магазину позивача, відповідачем не заявлялося, а факт затоплення підтверджується також в сукупності з іншими доказами по справі.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, вказані акти, на які посилається позивач як на підставу відшкодування збитків, та які були враховані суб`єктами оціночної діяльності при складання звітів, суд вважає належними та допустимими доказами.
В постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №242/4773/17 міститься наступний висновок: "цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду".
Відповідач не надав до суду будь-яких доказів на спростування поданих позивачем документів, під час розгляду справи не заявляв клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення причин залиття нежитлового приміщення, а отже, відповідач не спростував визначену статтями 1166, 1167 ЦК України презумпцію винного заподіяння шкоди.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт завдання шкоди майну позивача внаслідок залиття приміщення магазину і вина відповідача не спростована останнім. Переконливих доказів на підтвердження вини інших осіб в спричиненні шкоди позивачу відповідачем суду не було надано.
Отже, вину у завданні шкоди позивачу шляхом затоплення його приміщення відповідач належними та допустимим доказами не спростував, що є його прямим процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.
Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку надала належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції щодо залиття належного їй приміщення, зокрема фотоматеріали, акт залиття приміщення, звіт про визначення ринкового майнового збитку, звіт про оцінку майна, у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог, та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалася позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову за його доведеністю.
Відповідно до статей 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у розмірі у розмірі 3000 грн., послуги з оцінки вартості пошкоджених від залиття приміщення 5000,00 грн., а також витрати судового збору в розмірі 1 211,20 грн., а всього 9 211,20 грн., що документально підтверджені.
Разом з тим, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 111,20 грн., що на 900 грн. перевищує встановлений розмір судового збору за зверненням фізичної особи до суду з позовною заявою майнового характеру (а.с. 7, 92).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, з урахуванням зазначених змін (далі Порядок № 787), органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого відповідним судовим органом.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-77, 81, 83, 133, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ,н ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_9 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 виданий Хортицьким РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області від 06.10.2012, матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття приміщення АДРЕСА_10 , у розмірі 104 074 (сто чотири тисячі сімдесят чотири) гривні 25 копійок (розмір збитку, завданий пошкодженням товару 12 800,00 гривень, ринковий майновий матеріальний збиток 43 443,25 гривень, вартість обладнання та ремонт протипожежної сигналізації 14 100,00 гривень, вартість заміни охоронного обладнання 33 731,00 гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_9 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 виданий Хортицьким РВ у м.Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області від 06.10.2012, судові витрати у розмірі 9 211 (дев`ять тисяч двісті одинадцять) гривень, 20 копійок (послуги з оцінки вартості пошкоджених автозапчастин 3000,00 гривень, послуги з оцінки ринкового майнового збитку 5000,00 гривень та судовий збір - 1 211,20 гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 09.05.2025.
Суддя: О.О. Романько