Провадження № 2/175/2631/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 травня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Бойка О.М.

за участю секретаря судового засідання Кальченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради та Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради та Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища.

В листопаді 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року дану справу прийнято до розгляду судді Бойко О.М. та відкрито провадження по справі.

В позовних вимогах просять суд: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради, , шкоду, заподіяну державі незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища в розмірі 96373,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що 10.06.2023 під час рейду Дніпропетровським рибоохоронним патрулем викрито грубе порушення Правил рибальства на річці Мокра Сура зі збитками понад 96 тис. грн., про що на особу оформлено протокол про адміністративне правопорушення № 049501 від 10.06.2023 за ч.4 ст.85 КУпАП. Вказаний факт підтверджено листом начальника управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області № 1-5-9/2326-23 від 18.10.2023.

Відомості про факт порушення Правил рибальства 10.06.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 за ч.1 ст.249 КК України.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2023 у справі № 175/3009/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 10 червня 2023 року близько 01.40 години, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом у період весняно-літньої заборони лову риби за допомогою забороненого знаряддя лову, у порушення ст. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, Наказу Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області від 29.03.2022 року № 52 «Про встановлення весняно-літньої заборони лову риби у рибогосподарських водних об`єктах, підконтрольних Управлінню Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області» та п.2 Розпорядження начальника Дніпропетровської обласної військової адміністрації № 87/0/527-22 від 29.03.2022 року «Про заборону використання суден і вилову водних біоресурсів на водоймах Дніпропетровської області у період воєнного стану», прийшов на берег річки Мокра Сура поблизу вул. Української у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, де незаконно встановив у воду річки Мокра Сура заздалегідь заготовлену і привезену із собою одну жилкову сітку «Павук», після чого залишився на березі охороняти сітку.

Того ж дня близько 02.00 години ОСОБА_1 знаходячись у вказаному місті, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, зняв раніше встановлену одну жилкову сітку «Павук», в якій вже знаходились водні живі біоресурси, а саме: карась сріблястий у кількості 57 екземплярів вартістю 1581грн. кожен на загальну суму 90117 грн. і краснопірка у кількості 4 екземплярів вартістю 1564 грн. кожен на загальну суму 6256 грн., чим заподіяв істотну шкоду державі в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області та виконавчому комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на загальну суму 96373 грн.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_1 спричинив істотну шкоду інтересам держави у сфері охорони навколишнього середовища на загальну суму 96373,00 гривень.

Цивільний позов Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) та виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради у кримінальному провадженні до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, не заявлявся.

Вказаний вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області набрав законної сили 14 серпня 2023 року.

У судовому засіданні позивач не з`явився. Надали клопотання в якому свої позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений. Клопотань не надавав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10.06.2023 під час рейду Дніпропетровським рибоохоронним патрулем викрито грубе порушення Правил рибальства на річці Мокра Сура зі збитками понад 96 тис. грн., про що на особу оформлено протокол про адміністративне правопорушення № 049501 від 10.06.2023 за ч.4 ст.85 КУпАП. Вказаний факт підтверджено листом начальника управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області № 1-5-9/2326-23 від 18.10.2023.

Відомості про факт порушення Правил рибальства 10.06.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000127 за ч.1 ст.249 КК України.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2023 у справі № 175/3009/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 10 червня 2023 року близько 01.40 години, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом у період весняно-літньої заборони лову риби за допомогою забороненого знаряддя лову, у порушення ст. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, Наказу Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області від 29.03.2022 року № 52 «Про встановлення весняно-літньої заборони лову риби у рибогосподарських водних об`єктах, підконтрольних Управлінню Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області» та п.2 Розпорядження начальника Дніпропетровської обласної військової адміністрації № 87/0/527-22 від 29.03.2022 року «Про заборону використання суден і вилову водних біоресурсів на водоймах Дніпропетровської області у період воєнного стану», прийшов на берег річки Мокра Сура поблизу вул. Української у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, де незаконно встановив у воду річки Мокра Сура заздалегідь заготовлену і привезену із собою одну жилкову сітку «Павук», після чого залишився на березі охороняти сітку.

Того ж дня близько 02.00 години ОСОБА_1 знаходячись у вказаному місті, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, зняв раніше встановлену одну жилкову сітку «Павук», в якій вже знаходились водні живі біоресурси, а саме: карась сріблястий у кількості 57 екземплярів вартістю 1581грн. кожен на загальну суму 90117 грн. і краснопірка у кількості 4 екземплярів вартістю 1564 грн. кожен на загальну суму 6256 грн., чим заподіяв істотну шкоду державі в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області та виконавчому комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на загальну суму 96373 грн.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_1 спричинив істотну шкоду інтересам держави у сфері охорони навколишнього середовища на загальну суму 96373,00 гривень.

Цивільний позов Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) та виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради у кримінальному провадженні до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, не заявлявся.

Вказаний вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області набрав законної сили 14 серпня 2023 року.

Відповідно до ст.ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належить до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Відповідно до ч.І ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

Згідно ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Крім того, ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу.

Відповідно до п 4.6. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за №269/3562, одній особі дозволяється вилов не більше 3 кг риби за одну добу перебування на водоймі загального користування.

Частиною І ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) цінних видів водних біоресурсів у водних об`єктах України

На підставі вказаної постанови головним державним інспектором Відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Мушкет М.Ю. складено розрахунок збитків заподіяних внаслідок незаконних дій пов`язаних із незаконним виловом живих водних біоресурсів, який становить 96373.00 грн.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи № СЕ- 19/104-23/21209-ЕК від 22.06.2023 документально та нормативно підтверджується розрахунок шкоди заподіяної державі ОСОБА_1 внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом, складеного головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів ресурсів «Рибоохоронний патруль» Мушкет МЛО. на загальну суму 96373.00 грн.

Вказані факти підтверджені вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/3009/23 від 05.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та встановлено, що останнім заподіяно шкоду державі у сумі 96373.00 грн.

Разом з тим, цивільний позов у кримінальному провадженні Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) та виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради не заявлявся, отже шкода заподіяна інтересам суспільства та держави у сфері охорони навколишнього природного середовища залишилась невідшкодованою.

Відповідно до вимог ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Станом на момент звернення з позовом до суду шкоду, заподіяну ОСОБА_1 у результаті зайняття незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища в добровільному порядку не відшкодовано.

Відповідно до п. 17 «Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1126 від 18.07.1998, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У зв`язку з цим, вина відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу встановлена вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/3009/23 від 05.07.2023 в силу вимог ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, що обумовлює обов`язок відповідача відшкодувати шкоду заподіяну незаконним виловом живих біоресурсів.

Враховуючи викладене, шкода в розмірі 96373,00грн. заподіяна незаконним виловом живих біоресурсів, підлягає стягненню з ОСОБА_1 у повному обсязі на рахунок спеціального фонду місцевого бюджету.

Пунктом 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про прокуратуру». Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

Так, встановлюючи відсутність підстав для представництва інтересів держави, обов`язковими є висновки Конституційного Суду України, викладені у рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному 9 конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17.

У даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Порушення інтересів держави обґрунтовується тим, що у зв`язку із неотриманням коштів в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної незаконним знищенням дерев, неможливо реалізувати екологічні заходи, спрямовані на відновлення втрачених зелених насаджень.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного королівства» суд проголосив, що засіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено перелік способів захисту цивільних прав, які мають універсальних характер та можуть застосовуватися до всіх чи більшості суб`єктивних прав. Разом з тим, законодавцем передбачено, що такий перелік не є вичерпним та надано право суду захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина 3 ст. 16 ЦК України). Особа, законне право або інтерес якої порушено, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту. Якщо спеціальні норми права визначають конкретні заходи з урахуванням специфіки порушеного права та характеру правопорушення, особа вправі скористатися такими способами захисту. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Зокрема, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 904/9169/17. Чинним законодавством не визначено поняття «нездійснення або неналежне здійснення суб`єктом владних повноважень своїх функцій», у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи. При цьому враховуються висновки Верховного Суду, зроблені при розгляді інших справ за участю прокурора (ухвали від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17, від 10.07.2018 у справі № 812/1689/16, постанови від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 13.06.2018 у справі № 687/379/17-ц, № 924/1256/17, від 26.02.2019 у справі №905/803/18, постанова від 16.04.2019 у справі №910/3486/18).

На думку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу та органу місцевого самоврядування може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема: повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.

Незаконне зайняття рибним добувним промислом та не відшкодування в подальшому збитків, завдає істотної шкоди майновим та екологічним інтересам держави, що у свою чергу негативно впливає на економічну незалежність та екологічну безпеку держави.

Своєчасність і повнота наповнення бюджету має важливе значення для виконання державних природоохоронних заходів, а невідшкодування відповідачем до Державного та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища шкоди, заподіяної внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом завдає шкоди державним екологічним інтересам.

Неотримання вищевказаних коштів порушує інтереси держави, оскільки відбувається недофінансування заходів для збереження та відновлення навколишнього природного середовища та дотримання екологічних нормативів і нормативів екологічної безпеки, для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров`я населення, тощо.

Фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності щодо відшкодування шкоди заданої навколишньому природному середовищу, що беззаперечно становить суспільний інтерес.

Необхідність захисту інтересів держави полягає у забезпеченні відновлення екологічних та майнових інтересів держави у судовому порядку щодо відшкодування шкоди завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом.

Тривале не звернення виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради та Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) до суду з позовною заявою про стягнення з винної особі заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу збитків у визначений законом строк з моменту встановлення факту порушення прав об`єднаної територіальної громади, унеможливлює у подальшому вжиття цивільно-правових заходів для відновлення порушених інтересів громади в цілому у спірних правовідносинах та стягнення з відповідача вказаних коштів.

Ураховуючи, що вказані інтереси громади до цього часу залишаються не захищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради, як представника об`єднаної територіальної громади у спірних правовідносинах, а відповідна позовна заява Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра є єдиним ефективним засобом захисту цих інтересів, оскільки лише прокуратура є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість звернутися до суду з позовом про стягнення з винних у скоєнні злочину заподіяних збитків.

Таким чином і з огляду на зазначену норму Закону України «Про прокуратуру» прокурор може заявити позов в інтересах держави, який виражається в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки покликаний ці інтереси захищати. Такий підхід узгоджується з Європейською хартією місцевого самоврядування 1985 року (ратифікована Законом України від 15.07.1997), яка передбачає, що органи місцевого самоврядування при вирішенні відповідної частини публічних (суспільних) справ (public affairs) діють під власну відповідальність в інтересах місцевого населення, й у правовій системі державучасниць, зокрема у сфері адміністративного контролю за органами самоврядування, має забезпечуватись співмірність (баланс) між заходами контролю та важливістю інтересів, які контролюючий орган має право захищати.

Згідно зі ст. 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника 13 здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України.

Крім того, з урахуванням ст. ст. 1, 2, б, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і з здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно - територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Разом з цим, статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено основні принципи місцевого самоврядування, серед яких зокрема поєднання місцевих і державних інтересів.

Так, згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні).

Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

У даному випадку прокурор звертається до суду в інтересах держави у зв`язку з тим, що захист цих інтересів неналежним чином здійснює орган державної влади та місцевого самоврядування - виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради та Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль), до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, оскільки останні до судів з відповідним позовом про стягнення шкоди не зверталися.

Згідно ч. 1 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями 64, 66, 69, 69-1 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами. Пунктом 7 частини З зазначеної статті передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є ЗО відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

В главі 4 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 р. № 43,

зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за № 291/22823, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є джерелами формування спеціального фонду державного бюджету в частині надходжень, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі України та Головних управліннях Казначейства відповідно до законодавства на ім`я органу Казначейства в розрізі територій та кодів бюджетної класифікації.

Для зарахування зазначених коштів, згідно «Класифікації доходів бюджету» затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 «Про бюджетну класифікацію» визначено код 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності та іншої діяльності».

Таким чином, збитки заподіяні порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища відшкодовується шляхом перерахування на єдиний розподільний казначейський рахунок органу місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №364/1080/16-ц.

Відповідно до вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/3009/23 від 05.07.2023, незаконний вилов водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища здійснено ОСОБА_1 на березі річки Мокра Сура, поблизу вул. Української, у с. Новоолександрівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, що входить в межі територіальної громади, представницьким органом якої є Новоолександрівської сільської ради, виконавчий орган якої (Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради) визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000127 в межах якого постановлено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Також, відповідно до Положення про Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Держрибагентства від 15.02.2024 року №77, Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (Держрибагентство), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується, Повноваження Дніпропетровського рибоохоронного патруля поширюються на Дніпропетровську область, територію та акваторію водного об`єкта в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством (далі - район діяльності)

Згідно п.19 зазначеного Положення Дніпропетровський рибоохоронний патруль має самостійний баланс, відповідні рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, може мати власні логотипи та емблему, бланки та штампи, тобто відповідно до ст. ЗО Цивільного процесуального кодексу України може бути позивачем у суді.

Згідно п.7.4 Положення Дніпропетровський рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

З огляду викладене, виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради та Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) уповноважені державою здійснювати відповідні функції щодо охорони та використання природних водних живих ресурсів, які перебувають і є об`єктами права власності Українського народу, тому в даному випадку останні виступають позивачами у справі.

Разом з цим, відповідно до листів виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради № 2215/2-13 від 17.10.2023, №2769/2-13 від 10.11.2023, Новоолександрівською сільською радою та її виконавчими органами не вживалися заходи цивільно-правового характеру щодо стягнення з ОСОБА_1 шкоди, завданої незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища в сумі 96373,00 грн.

Крім того, у вищезгаданих листах територіальної громади зазначено, що ефективним способом захисту є саме звернення Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра із вказаним позовом до суду з метою стягнення заподіяної шкоди завданих кримінальним правопорушення.

ОСОБА_1 добровільним чином не відшкодував на користь виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради шкоду, завдану незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища в сумі 96373,00 грн.

Відповідно до листів Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) № 1-5-9/2326-23 від 18.10.2023, 1-5-9/1527-24 від 29.07.2024 на теперішній час шкода, завдана ОСОБА_1 незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища на території с. Новоолександрівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області на річці Мокра Сура в сумі 96373,00 грн. в добровільному порядку не відшкодована.

Також, Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) будь-які заходи цивільно-правового характеру щодо стягнення з ОСОБА_1 шкоди, завданої незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища на території Дніпровського району Дніпропетровської області в сумі 96373,00грн., не вживались.

Крім того, у вказаних листах Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм Дніпропетровській області (Дніпропетровський рибоохоронний патруль) зазначало, що не заперечує щодо пред`явлення вказаного позову саме Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра.

Таким чином, цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не заявлено та жодних дій щодо стягнення шкоди, завданої державі кримінальним правопорушенням не вжито, що свідчить про неналежне здійснення наданих законом повноважень Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області (Дніпропетровський природоохоронний патруль).

Згідно положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України не передбачено необхідність доведення наявності умислу посадових осіб на невиконання чи неналежне виконання своїх посадових обов`язків. За змістом зазначених статей підстави для представництва прокурором інтересів держави виникають, зокрема, у разі не здійснення їх захисту органом місцевого самоврядування, при цьому законодавчі акти це не пов`язують з наявністю чи відсутністю умислу у діях чи бездіяльності посадових осіб вказаних органів. Крім того, вищезазначеними статями не передбачено, що не здійснення чи неналежне здійснення захисту інтересів держави, має бути пов`язано виключно з умисними діями чи бездіяльністю посадових осіб уповноважених органів. Виникнення у прокурора підстав для представництва інтересів не пов`язано також із притягненням до відповідальності посадових осіб органу, який не здійснює чи неналежним чином здійснює захист інтересів держави.

Також, за змістом Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури при здійсненні представництва інтересів держави не наділені повноваженнями щодо притягнення чи ініціювання притягнення відповідних посадових осіб уповноважених органів до відповідальності.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.02.2019 (справа № 915/20/18) дійшов однозначного висновку про можливість представництва органами прокуратури в суді органів місцевого самоврядування, а отже і інших органів державної влади.

Відповідно до п.п. 5.6 постанови від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 Верховним Судом зазначено, що прокурор не повинен встановлювати причини невиконання уповноваженими державою органами відповідних функцій у спірних відносинах.

Також, відповідно до висновків Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 03.02.2022 у справі № 521/20634/18, представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган.

При цьому, Верховний Суд також зауважує, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 12. 13, 141.209. 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради та Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради, , шкоду, заподіяну державі незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища в розмірі 96373,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бойко О.М.