Справа № 149/411/21
Провадження №2/149/210/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарях Коломієць В. О., Зоріній О. Г.,

за участю первісного позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Поворознюка Б. М., первісного відповідача ОСОБА_2 , його представників адвокатів Ткачук В. В., Мишковської Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

за зустрічним позовом представника ОСОБА_2 адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя,поділ майна подружжя,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

І. В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Позов мотивовано тим, що з 12 липня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 19 вересня 2014 року ОСОБА_1 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з коридору 91-1, ванни 91-2, туалету 91-3, кухні 91-4, шафи 91-5, кімнати 91-6, кладової в напівпідвалі, загальна площа якої становить 35,6 кв.м, житлова - 17 кв.м. Вказана квартира зареєстрована за ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що спірна квартира була придбана за рахунок її власних коштів, які були зароблені до шлюбу за рахунок доходів, отриманих від підприємницької діяльності по наданню послуг перукарні та салону краси. Крім того, її батько ОСОБА_3 тривалий час перебував на заробітках та надавав частину отриманих коштів ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 на той час мав незначні доходи та зобов`язання по кредиту, власних заощаджень не мав. Враховуючи викладене, позивач просила визнати спірну квартиру її особистою власністю та стягнути з відповідача на користь позивача 3 886,90 грн сплаченого судового збору та 5 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

ІІ. 19 березня 2021 року представник ОСОБА_2 адвокат Мишковська Т. М. звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2014 року по 29 січня 2021 року, під час чого набули наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 , ринкова вартість якої, станом на 10 березня 2021 року - 1 133 486,00 грн; земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_2 , із кадастровим номером :00:005:0981, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , ринкова вартість якої станом на 12 лютого 2021 року - 72 043,00; автомобіль "Volkswagen Transporter", 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , ринковою вартістю 29 283,36 грн. Адвокат вказує, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, у вказаній квартирі була проведена реконструкція з добудовою житлової квартири АДРЕСА_3 під перукарню, та фактично восени 2019 року об`єкт було введено в експлуатацію, оздоблено, на даний час він функціонує як перукарня під назвою салон краси "Колібрі". Враховуючи викладене, адвокат, з урахуванням зменшених 04 листопада 2024 року позовних вимог, просила визнати квартиру АДРЕСА_1 з добудовою після реконструкції під перукарню, об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 вказаної квартири; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль "Volkswagen Transporter", 2001 року випуску; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :00:005:0981, судові витрати стягнути з ОСОБА_1 .

ІІІ. Також 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в натурі, в якому просила розділити майно подружжя наступним чином: виділити позивачу та визнати за нею право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використанні під час будівництва добудови розміром 7,66 х 4,40 м. до однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , орієнтовною вартістю 280 000 грн; ОСОБА_2 виділити та визнати за ним право власності на автомобіль «Volkswagen Transporter», 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 300 000 грн та земельну ділянку, площею 0,0800 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:005:0981, вартістю 140 000 грн; по наслідкам проведених будівельно-технічної, земельно-оціночної та авто-товарознавчої експертиз, та остаточного визначення вартості спільного майна подружжя, стягнути грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки у спільному майні подружжя. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати.

08 квітня 2021 року ОСОБА_1 надала відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого проти зустрічного позову заперечила, вказавши на його безпідставність та необґрунтованість. Так, сам по собі факт придбання спірної квартири у період зареєстрованого шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. До реєстрації шлюбу сторони спільно не проживали, спільного господарства не вели, а тому очевидним є той факт, що за два місяці перебування у шлюбі , враховуючи доходи подружжя, заощадити кошти на придбання квартири вони не могли. Подання ОСОБА_2 письмової заяви до нотаріуса, про згоду на придбання квартири, було здійснено на вимогу самого нотаріуса, і не може свідчити про набуття квартири за рахунок спільних грошових коштів подружжя. Щодо добудови до квартири пояснила, що 2019 року, під час перебування у шлюбі, за рахунок спільних коштів, було здійснено добудову до однокімнатної квартири площею 7,66 х 4,40 м, яка на момент розірвання шлюбу в експлуатацію введена не була, а тому право власності як на об`єкт нерухомого майна на неї не виникло. ОСОБА_1 не погодилась також із наданими оцінками земельної ділянки та автомобіля. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що після припинення спільного проживання сторін, автомобіль було пошкоджено ОСОБА_2 . Відносно поділу майна ОСОБА_1 зазначила про виділення їй в натурі будівельних матеріалів, які були використані при будівництві добудови до спірної квартири, а ОСОБА_2 просила виділити автомобіль та земельну ділянку. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що під час шлюбу з ОСОБА_2 було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 , яку він оформив на свою матір ОСОБА_4 , яка як наслідок не може бути врахована при поділі спільного майна.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області (у складі судді Войнаревича М. Г.) від 25 лютого 2021 року, у даній справі було відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Витребувано із Хмільницької ОДПІ Головного управління ДВС у Вінницькій області інформацію про доходи ОСОБА_2 у період з 2004 року по 2015 роки включно, витребувано із АТ КБ «Приватбанк» інформацію про те, чи отримував ОСОБА_2 у 2012-2013 роках кредит у АТ КБ «Приватбанк» та зобов`язано ОСОБА_2 у разі отримання у період 2012-2013 року банківського кредиту, надати суду інформацію про час та суми повернення отриманого кредиту, сплату процентів по ньому.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області (у складі судді Войнаревича М. Г.) від 24 березня 2021 року, прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та об`єднано в одне провадження із первісним позовом.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області (у складі судді Войнаревича М. Г.) від 28 липня 2021 року заборонено до вирішення спору по суті ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо використання (провадження господарської діяльності) та розпорядження, в тому числі передачу в оренду спірної квартири АДРЕСА_4 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року змінено ухвалу Хмільницького міськрайонного суду від 28 липня 2021 року, зокрема виключено з ухвали зазначення про заборону ОСОБА_1 до вирішення спору по суті вчиняти дії з використання (провадження господарської діяльності) квартири АДРЕСА_4 .

Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Гончарук-Аліфановою О. Ю.

Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року цивільну справу № 149/2721/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в натурі об`єднано із цивільною справою № 149/411/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, за зустрічним позовом представника ОСОБА_2 адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року у справі призначено будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24 лютого 2022 року провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 14 квітня 2022 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 02 червня 2022 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 06 липня 2022 року, заяву ОСОБА_1 про зміну предмету частини позовних вимог повернуто позивачеві. Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказані судові рішення.

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року у справі призначено будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року провадження у справі відновлено для розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року позов забезпечено шляхом накладення арешту на автомобіль "Volkswagen Transporter", 2001 року, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , та земельну ділянку площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_2 , кадастровий номер якої :00:005:0981, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 вересня 2014 року. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 03 листопада 2022 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05 січня 2023 року провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 19 березня 2024 року у справі призначено судову авто товарознавчу та судову земельно-оціночну експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 4 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні клопотань первісного позивача ОСОБА_1 , адвоката Мишковської Т. М. про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиції сторін та їх представників.

В судовому засіданні первісний позивач ОСОБА_1 подані нею позови підтримала, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 заперечила та пояснила, що на час знайомства з ОСОБА_2 , у вересні 2013 року, вона 7 років працювала приватним підприємцем, мала найманих працівників, добре заробляла, її батько працював вахтовим методом в РФ, допомагав їй матеріально, тому вона мала змогу відкладати кошти. Кошти на квартиру вона почала відкладати орієнтовно в 2008 році.

На час знайомства з первісним відповідачем вона виховувала малолітнього сина. З ОСОБА_2 вони почали жити однією сім`єю з грудня 2013 року, а зареєстрували шлюб 12 липня 2014 року, при цьому всі побутові витрати несла вона, оскільки чоловік мав невеликий дохід. Вона купляла техніку, продукти, оплачувала оренду квартири, за її кошт сім`я їздила на відпочинок, вона допомогла чоловікова погасити взятий ним до шлюбу кредит, розпочати власний бізнес, взяла на роботу його рідну сестру ОСОБА_5 , допомогла його матері.

Оскільки в неї були відкладені кошти, щоб купити нерухомість для подальшого зайняття бізнесом, у вересні 2014 року, вона за 17 тис. доларів США купила спірну квартиру. При цьому нотаріуса обирав ОСОБА_2 , вони разом їздили на оформлення договору купівлі-продажу. Нотаріус не пояснила їй, що можливо оформити квартиру як її особисту власність, а вона сама юридично не обізнана. Пояснила, що ціна квартири в договорі купівлі-продажу не відповідає дійсній ціні продажу, така ціна була зазначена з метою зменшення податкових платежів.

В шлюбі спільно з первісним відповідачем ними було придбано автомобіль за 8500 доларів США та земельну ділянку за 3000 доларів США. Суми в договорах купівлі-продажу вказаних речей, як і квартири, зазначені менші, з метою зменшення податків на оформлення правочинів.

Після придбання квартири, вони почали там робити ремонт та добудову реконструкцію квартири під перукарню, реконструкція тривала менше року, ремонтні роботи - близько 2-3 років. Чоловік знайшов бригаду, розраховувався за роботи коштами, які давала вона. Також первісний відповідач домовлявся про доставку будівельних матеріалів, спілкувався з майстрами щодо виконання будівельних робіт, займався електрикою та теплою підлогою. 01 жовтня 2019 року було відкриття салону, на яке були запрошені родичі та друзі, після цього салон почав працювати. Салон відразу після закінчення ремонтно-будівельних робіт не був введений в експлуатацію, тому що не були завезені всі необхідні меблі, фарби, дрібнички.

З часом, після реєстрації шлюбу, поведінка ОСОБА_2 змінилась, він зовсім не давав коштів на побут, майже нічого не купував самостійно, хоча і почав заробляти. Вона завагітніла та вимушена була працювати практично до пологів, а коли їх спільному синові виповнилося 6 місяців, - вийшла на роботу. Відповідач почав зловживати алкоголем, керував авто в нетверезому стані, ображав її матір, погано ставився до старшого сина, переслідував її, був притягнутий до кримінальної відповідальності. Позичив у неї 2000 Євро для батьків відповідача, які їй відмовились віддавати борг, також вони спільно з ОСОБА_2 купили квартиру в АДРЕСА_6 , яку, на прохання відповідача, оформили на його матір, яка зобов`язалась подарувати вказану квартиру їх спільному синові, однак після купівлі, відмовилась це зробити.

Після того. як вона подала на розлучення, ОСОБА_2 погрожував їй поділом майна та обіцяв забрати салон, знаючи, що це її заробіток, що змусило її звернутись до суду з первинним позовом.

Адвокат Поворознюк Б. М. підтримав позови ОСОБА_1 зазначивши, що при оформленні договору купівлі-продажу квартири, нотаріусом не встановлено джерело походження коштів. З огляду на те, що на час укладання цього договору, сторони перебували в шлюбі лише два місяці, зібрати суму на квартиру вони не могли. При цьому ОСОБА_1 багато працює, має суттєвий дохід, тоді як ОСОБА_2 мав кредитні зобов`язання.

Також зазначив, що на момент розірвання шлюбу спільний автомобіль був у технічно справному стані, ДТП не зафіксовано, тому просив врахувати вартість автомобіля відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи.

Первісний відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовів ОСОБА_1 заперечив, поданий ним зустрічний позов підтримав та пояснив, що до знайомства з ОСОБА_1 він працював, зокрема в 2007 році займався ремонтними роботами та заробляв близько 2 000 доларів на місяць. Після цього 4 роки працював Хмільницькому держлісгоспі, після чого став займатися бізнесом: працював в м. Києві, в м. Зеленограді. На час знайомства з позивачем займався страхуванням і заробляв від 10 до 16 тис. грн на місяць плюс отримував бонуси у вигляді подорожей. Він жив з батьками, тому весь час до одруження заощаджував кошти.

Через деякий час після знайомства вони стали проживати разом також із сином позивача від першого шлюбу. Позивач орендувала приміщення, де працювала майстром манікюру, він допомагав їй, зокрема побутовим ремонтом.

Згодом вони одружились, він почав займатись бізнесом в м. Хмільнику, щоб бути поряд з сім`єю. У кожного з них до одруження були грошові заощадження, крім того близько 3 тис. доларів США їм подарували на весілля, спільно в них було близько 21-22 тис. доларів США заощаджень. Вони вирішили знайти приміщення, щоб придбати для бізнесу. З продавцем домовлявся він. Одночасно їм запропонували купити земельну ділянку, і вони погодились. Реальна ціна квартири була 17 тис. доларів США, земельної ділянки 3 тис. доларів США. Квартиру вирішили оформити на дружину, а землю- на нього. Він був присутній при укладанні договору купівлі-продажу квартири, давав письмову згоду на її придбання, нотаріус все детально пояснила.

Згодом в шлюбі ними був придбаний автомобіль за 8500 доларів США.

В шлюбі кожен з них працював, у них народився син, з яким він зараз не може вільно зустрічатись, участь у вирішенні сімейних матеріальних і побутових питань сторонами приймалась спільно. Він не хотів розлучення та дорожив сім`єю.

Так як він має досвід у ремонтних роботах та знайомих серед майстрів, він приймав активну участь у ремонті придбаної квартири, який робили в 2015 році. Потім квартиру певний час здавали квартирантам, після чого за 3, 5 місяці побудували добудову до квартири. Разом з позивачем вони купували обладнання для її бізнесу тату-салону, він монтував обладнання. 01 жовтня 2019 року салон був повністю готовий, вони робили відкриття, а згодом позивач вирішила розлучитись.

Точної дати ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль, він не пам`ятає, але це сталося до розлучення, ДТП він не реєстрував.

Адвокат Мишковська Т. М. підтримала позицію ОСОБА_2 та зазначила, що перед реєстрацією шлюбу, сторони проживали разом у фактичних шлюбних відносинах, що не заперечується первісним позивачем, ОСОБА_2 давав нотаріальну згоду на купівлю квартири. Також зазначила, що хоча первісний позивач не реєструвала добудову, перукарня повністю готова та функціонує з дня відкриття. Враховуючи орієнтовну рівність вартості земельної ділянки та автомобіля та те, що ОСОБА_2 користується автомобілем, просила виділити йому авто, а ОСОБА_1 земельну ділянку.

Фактичні обставини, встановлені судом.

12 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 8 Т. 1, а.с. 165 Т. 2), від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_6 (а.с. 9, Т. 1, а.с. 167 Т. 2).

ОСОБА_7 з 26 лютого 2008 року зареєстрована ФОП, основний вид економічної діяльності: надання послуг перукарнями та салонами краси, являється платником єдиного податку, 27 лютого 2008 року її взято на облік Хмільницькою об`єднаною ДПІ (а. с. 6, 7, 18, 19, 20, 21 Т. 1).

За період з 2010 року по 2014 рік дохід ФОП ОСОБА_1 склав 304 888,00 грн (а.с. 22-30, Т. 1).

ОСОБА_2 має вищу освіту (а.с. 70, 71, 172-173, Т. 1), 26 червня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу за ним зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_6 (а.с. 201, Т. 1).

ОСОБА_2 надано відомості про отримані ним доходи за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2015 року, із яких слідує, що з 07 травня 2007 року по 06 жовтня 2010 року ОСОБА_2 працював в ДП "Хмільницьке лісове господарство" та отримував заробітну плату. З 4 кварталу 2010 року по 3 квартал 2011 року ОСОБА_2 отримував соціальні виплати. З 04 серпня 2011 року по 21 жовтня 2011 року ОСОБА_2 отримав отримував заробітну плату в Кожухівській сільській раді. З 2011 року по 2012 рік ОСОБА_2 також отримував доходи від продажу власної сільськогосподарської продукції в сумі 19 236,50 грн та дохід виплачений як самозайнятій особі в розмірі 4026,19 грн. З 1 кварталу 2013 року по 3 квартал 2015 ОСОБА_2 було нараховано дохід від ТОВ "СТАРЛАЙФ" в сумі 58 347,43 грн , зокрема з 2007 року по день купівлі квартири (за виключенням періоду з листопада 2011 року по 3 квартал 2012 року, коли інформація про його доходи у ДПІ була відсутні), ОСОБА_2 , нараховано 138 562,59 грн. доходу (а.с. 111, Т. 1).

При цьому з 01 листопада 2011 року до 31 жовтня 2012 року мав дозвіл на роботу в РФ (а.с. 96, Т.1).

Згідно виписки по рахунку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , і додатковим рахункам договору SAMDN3889 від 27 січня 2014 року за період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2013 року, кредитний ліміт: 0,00, усього витрат: 50 106,55 грн, усього надходжень: 50 105,96 грн (а.с. 97-107, Т. 1).

Згідно листа АТ КБ "Приватбанк" від 15 квітня 2021 року, на ім`я ОСОБА_2 було оформлено кредитну карту, рахунок якої НОМЕР_2 . На даний момент кредитна карта погашена, заборгованість відсутня (а.с. 12, Т. 2).

Відповідно до листа АТ КБ "Приватбанк" від 12 січня 2022 року, у ОСОБА_2 був тільки встановлений кредитний ліміт SAMDN8413, яким він користувався у 2012 році, більше кредитів у нього не було (а.с. 115, Т. 3).

18 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0800 га, кадастровий номер :00:005:0981, розташованої в АДРЕСА_2 , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до п. 10 Договору, на момент набуття вказаної в Договорі земельної ділянки, покупець ( ОСОБА_2 ) перебуває в зареєстрованому шлюбі, на купівлю земельної ділянки та укладання договору отримано згоду дружини покупця ОСОБА_1 . Відповідно до п. 15 Договору, зміст серед іншого ст. ст. 21, 57, 65 СК України сторонам договору нотаріусом роз`яснено.(а.с. 121-122 Т. 1, а.с. 179-180, 181 Т. 2, а.с. 114-117, 120-125 Т. 5).

Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 114-115, 120-125 Т. 5).

19 вересня 2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира складається з коридору 91-1, ванни 91-2, туалету 91-3, кухні 91-4, шафи 91-5, кімнати 91-6, кладової в напівпідвалі, загальна площа якої становить 35,6 кв.м, житлова - 17 кв.м. Згідно п. 1.3 Договору, на момент набуття вказаної в Договорі квартири, покупець ( ОСОБА_1 ) перебуває в зареєстрованому шлюбі, на купівлю квартири отримано згоду чоловіка покупця ОСОБА_2 . Відповідно до п. 4.3 Договору, сторони ознайомлені, серед іншого зі змістом ст. ст. 368-372 ЦК України, ст. ст. 57, 60-63, 65, 72, 74, 92, 97 СК України (а.с. 13-14, 16-17, 191-192, Т. 1, а.с. 168-169, Т. 2).

Також 19 вересня 2014 року ОСОБА_2 надав письмову згоду на укладення ОСОБА_1 договору купівлі-продажу зазначеної квартири. ОСОБА_2 було роз`яснено зміст ст. ст. 60, 65 СК України (а.с. 93, Т. 1).

Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 15, 204 Т. 1, а.с. 170, 171 Т. 2, а.с. 138 Т. 3).

Рішенням Хмільницької міської ради Вінницької області № 1838 від 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 надано в користування на умовах особистого строкового сервітуту земельну ділянку, розташовану у м. Хмільнику суміжну до будинку АДРЕСА_7 , площею 35, 0 кв. м., кадастровий номер :00:004:1469, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а. с. 227 Т. 1).

28 грудня 2018 року між Хмільницькою міською радою та ОСОБА_1 укладено договір особистого строкового сервітуту на земельну ділянку, площею 35, 0 кв. м., кадастровий номер :00:004:1469, розташовану у АДРЕСА_7 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ( а. с. 228-231, 232, 233 Т. 1).

Наказом начальника управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Загнибороди М. М. № 60 від 29 січня 2019 року затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію з добудовою житлової квартири АДРЕСА_4 під перукарню (а.с. 112-115, 211-226, Т. 1, а.с. 183-196 Т. 2, а.с. 139-163 Т. 3).

В лютому 2019 року КП «Архітектурно-планувальна майстерня» на замовлення ОСОБА_1 було розроблено Робочий проект щодо реконструкції з добудовою житлової квартири АДРЕСА_4 під перукарню (а.с. 110, 116-120 Т. 1, а.с. 197-203 Т. 2, а.с. 1-86 Т. 3).

В лютому 2019 року ФОП ОСОБА_10 було виконано інженерно-геодезичні вишукування для реконструкції з добудовою житлової квартири АДРЕСА_4 (а. с. 205-2010 Т. 1)

12 березня 2019 року ОСОБА_1 уклала договір № 31/03-19 із ФОП ОСОБА_11 про виконання робіт з технічного нагляду за будівництвом, а саме виконання ремонтних, будівельних робіт із реконструкції квартири під перукарню в АДРЕСА_8 . Згідно п. 2.1 Договору, вартість послуг становить 5000 грн. (а.с. 196-198, 199, Т.1).

Із технічного паспорта на групу нежитлових приміщень № 91 від 14 січня 2020 року, виготовленого КП "Агентство адміністративних послуг" на замовлення ОСОБА_2 , перукарня, що розташована по АДРЕСА_9 , складається з кімнати відпочинку , зали, зали, коридору, вбиральні, приміщення для персоналу, залу, загальна площа становить 61,9 кв. м., житлова площа становить 50,7 кв.м., допоміжна - 11,2 кв. м. (а.с. 84-86 Т. 5).

06 квітня 2021 року між ОСОБА_1 та АНВП "Візит" укладено договір № 352 на виконання робіт (підряду) з технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна, предметом якого є виконання робіт із поточної інвентаризації за адресою: АДРЕСА_8 (а.с. 234-238, Т. 1).

Із технічного паспорта від 09 квітня 2021 року, виготовленого АНВП "Візит" на замовлення ОСОБА_1 , та інформаційної довідки № 105, вбачається, що перукарня з добудовою по АДРЕСА_8 складається з кімнати відпочинку, зали, зали, коридору, вбиральні, приміщення для персоналу, залу, загальна площа становить 61,9 кв. м., житлова площа становить 50,7 кв.м., допоміжна - 11,2 кв. м. Відповідно до інформаційної довідки квартира АДРЕСА_3 переобладнана під перукарню та збудована добудова згідно дозволу Держархбудінспекції України від 08 травня 2019 року за № ВН 03, декларація про завершення будівельних робіт відсутня (а.с. 15-18,19, Т. 2, а.с. 172-175, 176 Т. 2).

Відповідно до витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реконструкція з добудовою житлової квартири АДРЕСА_4 , розпочата 10 травня 2019 року, завершена 05 квітня 2021 року, експлуатується від 11 серпня 2021 року (а.с. 69-72 Т. 4). Дата початку будівельних робіт підтверджується також витягом Держархбудінспекції (а. с. 204 Т. 2)

Згідно з довідкою КП «Архітектурно-планувальна майстерня» від 18 січня 2023 року, роботи з реконструкції з добудовою житлової квартири АДРЕСА_4 під перукарню, завершились до 01 жовтня 2019 року (а.с. 220 Т. 4).

ОСОБА_2 надано докази придбання в листопаді 2014 року та протягом квітня-вересня 2019 року будівельних матеріалів та техніки на суму 312 178,46 грн (а.с. 94-95 Т. 1, а.с. 221-234 Т. 4).

ОСОБА_1 надано докази придбання протягом травня-листопада 2017 року та в липні 2019 року будівельних матеріалів та техніки на суму 50 599,88 грн (а.с. 193-195 Т. 1, а.с. 165-186 Т. 3).

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , станом на 06 грудня 2020 року становила 388 690,00 грн (а.с. 38-69, Т. 1).

Відповідно до висновку експертів № СЕ-19/102-22/15166 від 07 листопада 2023 року, встановити ступінь будівельної готовності незавершеного будівництва реконструйованої квартири АДРЕСА_4 , станом на 29 січня 2021 року не вбачається за можливе. Виконати поділ та розробити відповідні варіанти поділу реконструйованої квартири АДРЕСА_10 відповідно до часток співвласників (по 1/2) та вимог нормативно-правових актів, станом на час проведення дослідження неможливо. Відповідь на питання 3 - 8 (зокрема і щодо вартості спірної квартири на час розгляду справи) не може бути надана, у зв?язку з тим, що оплата за експертні послуги в межах даних питань не проведена особою, на яку покладені витрати ( ОСОБА_1 ), згідно ухвали суду від 12 вересня 2022 року про призначення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (а.с. 242-250 Т. 4, а.с. 1-3 Т. 5).

В порядку ч. 5 ст. 102 ЦПК України, в судовому засіданні експерти Бондар Н. І. та ОСОБА_12 пояснили, що на момент проведення експертизи приміщення перукарні були візуально у повній готовності, ступінь будівельної готовності становить 100%, квартира укрупнена, площа збільшена.

Встановити ступінь будівельної готовності незавершеного будівництва реконструйованої квартири АДРЕСА_4 , на минулий час не можливо, оскільки наявні документи щодо готовності об`єкта до експлуатації містять розбіжності щодо дати завершення реконструкції.

Виконати поділ та розробити відповідні варіанти поділу вказаної реконструйованої квартири, неможливо, оскільки частки сторін не визначені, а власник не зареєстрував право власності в реєстрі речових права після реконструкції.

Експерти підтвердили, що відповіді на питання 3-8 не були надані, у зв`язку із тим, що не було проведено оплати.

У 2018 році між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля "Volkswagen Transporter", білого кольору, номер кузова - НОМЕР_3 (а.с. 108 Т. 1, а.с. 178 Т. 2).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , право власності на вищевказаний автомобіль 16 січня 2018 року зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 109 Т 1, а.с. 177 Т. 2).

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт № 171 від 20 березня 2021 року, ОСОБА_2 оплатив ремонт автомобіля "Volkswagen Transporter", який коштував 192 176,07 грн (а.с. 195 Т. 5).

Відповідно до висновку експертів № КСЕ-19/102-24/6108 від 12 вересня 2024 року, ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :00:005:0981, площею 0,0800 га (8 с), з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по АДРЕСА_2 , становить 243 944,00 грн. Ринкова (дійсна) вартість транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2001 року випуску, робочий об?єм двигуна 2461 куб. см., без аварійних пошкоджень із пробігом 382 983 км., станом на 19 березня 2024 року могла становити 243 274,00 грн (а.с. 138-164 Т. 5).

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 січня 2021 року шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 01 березня 2021 року (а.с. 12, 200, Т. 1, а.с. 166 Т. 2).

ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_15 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_8 (а.с. 10-11, Т. 1).

Свідок ОСОБА_16 , рідна сестра ОСОБА_1 , суду пояснила, що їх батько довгі роки їздив на заробітки в РФ, та матеріально допомагав обом свої донькам, її сім`ї купити будинок (допомога батька складала близько 30 % вартості), а ОСОБА_1 квартиру. Точної суми, яку дав батько вона не знає. При цьому ОСОБА_1 теж заробляла з 2008 року, а кошти вклала в купівлю квартири під салон. Квартиру подружжя ОСОБА_17 купили через пару місяців після весілля, а добудовували вже разом.

Наразі вона з ОСОБА_2 в неприязних стосунках, оскільки він образив її сестру: ОСОБА_1 йому багато допомагала, а він не давав гроші, зловживав алкоголем, погрожував, оформив їх спільну квартиру на свою матір.

Свідок ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_2 знає з лютого 2020 року, оскільки вона з того часу працює в салоні ОСОБА_1 . Відповідач неодноразово як до, так і після розлучення, приїжджав в салон білим бусом марки Volkswagen, забирав сина ОСОБА_6 , бус був неушкоджений. На відкритті салону не була, коли прийшла працювати салон вже працював.

Свідок ОСОБА_19 , мати ОСОБА_1 , пояснила, що її покійний чоловік, батько ОСОБА_1 , тривалий час працював в РФ, привозив кошти Так він працював на будівництві приблизно з 1985 ро 2015 роки, останні роки привозив по 8-9 тис. доларів США. Заощадження в розмірі близько 48 тис. пропали у зв`язку з розвалом СРСР, крім того, вони витрачали кошти на життя, їздили відпочивати. Старшій донці, ОСОБА_16 вони дали 6 тис. доларів США на купівлю будинку, вартість якого була 22 тис. доларів США. На купівлю квартири вона дала ОСОБА_1 із зароблених чоловіком грошей 3 тис. доларів США, крім того донька мала власні заощаджені кошти. Квартира була необхідна їй для роботи. Сторони ходили купувати квартиру сторони разом, бо перебували в шлюбі, ОСОБА_2 брав участь у ремонті квартири та будівництві прибудови, яку будували не довго вклались в один рік.

З ОСОБА_2 мала нормальні відносини, але з часом вони погіршились, оскільки сторони розлучились, він почав її ображати, вони купили квартиру, яку оформили на його матір.

Свідок ОСОБА_20 , син ОСОБА_1 , показав, що сторони жили разом до другої половини осені 2019 року. У ОСОБА_2 був автомобіль Volkswagen Transporter, а у його батька ОСОБА_21 . Відповідач їздив своїм авто, до розлучення воно було в справному стані, після була аварія, дана інформація йому відома, тому що він проїжджав будинок Кравчуків, і поблизу бачив побитий автомобіль відповідача, який там з`явився в січні-лютому 2020 року.

Його мати з ОСОБА_2 почали жити разом приблизно в 2013 році, він був підлітком, відносини з відповідачем були нормальні. Мати з ОСОБА_2 разом будували прибудову до перукарні, подробиці йому не відомі, будівництво закінчили у вересні, року він не пам`ятає.

На почату шлюбу заробляла мати, оскільки ОСОБА_2 починав бізнес продавав морозиво на ринку. З часом відповідач почав зловживати алкоголем, їздив за кермом в нетверезому стані, погрожував йому.

Свідок ОСОБА_22 показав, що являється знайомим ОСОБА_2 . З 2008-2009 року. ОСОБА_2 працював в лісгоспі, перебував на заробітках за кордоном, займався підприємницькою діяльністю, мав бізнес, кафе. В 2013 році він купував автомобіль та позичив у ОСОБА_2 близько 7 тис. доларів США.А в 2014 році ОСОБА_2 зателефонував йому та попросив повернути борг, оскільки вони збирались купувати салон. Коли ОСОБА_17 купили квартиру, він з кумом на прохання ОСОБА_2 в 2016-2017 році робили там ремонт: теплу підлогу, стяжку, штукатурку. Тоді обоє з подружжя ОСОБА_17 працювали. Коли будували добудову він консультував ОСОБА_2 , давав інструменти, бетонозмішувач. Він був на відкритті салону, тоді ремонт був повністю завершений. За роботи з ремонту з ними розраховувався ОСОБА_2 , щодо добудови з ним спілкувався теж виключно ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 їздить на автомобілі Volkswagen T4, авто було в аварії, але коли саме, він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_23 , показав, що всередині квартири ремонт робили його друзі, пізніше, влітку 2019 року він разом з ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 будували добудову до квартири, починаючи з фундаменту, стяжки, клали плитку, робили стелю. Він має досвід в будівництві з 2005 року, і може стверджувати, що будівництво велось із якісних матеріалів. За наслідком будівництва, площа квартири суттєво збільшилась майже вдвічі. Закінчили будівництво восени 2019 року. Джерело походження коштів на будівництво йому не відомо, однак він знає, що ОСОБА_2 приватний підприємець, має кафе. Він привозив матеріали, розраховувався. ОСОБА_2 походить з нормальної забезпеченої сім`ї, Після відкриття салону, в ньому дороблялись дрібниці, він робив кутки, тоді в салоні працювала ОСОБА_1 та сестра відповідача ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_24 показав, що знає ОСОБА_2 з 2013 року. Познайомились в кафе ОСОБА_2 . Він займається ремонтами та будівництвом, в спірній квартирі робили чистовий ремонт, а прибудову будували з нуля, крім фундаменту. Матеріали привозив ОСОБА_2 , він розраховувався. Будівництво прибудови закінчили в середині осені 2019 року. Після закінчення робіт один раз їх викликали доробити якісь дрібниці, салон працював. Будівельні роботи велись за усним договором з ОСОБА_2 , який казав, що салон для його дружини, вона теж приходила, разом з ОСОБА_2 дивились,казали, що і як робити. Одного разу він з ними обома їздив в м. Вінницю, де подружжя разом обирали шпалери. Цемент, плитку, пісок привозив ОСОБА_2 .

Він бачив ОСОБА_2 в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_5 , сестра первісного відповідача, зазначила, що ОСОБА_2 почав працювати з часу навчання. Працював майстром лісу, потім в РФ, в м. Зеленограді, де встановлював пластикові вікна, він був бригадиром. На заробітках перебував десь 6 місяців. Зароблені кошти пересилав в м. Вінницю, де вона їх отримувала, переводила в долари США і відвозила батькам на зберігання. Він пересилав кошти три чи чотири рази в сумах близько 2 тис. доларів США.

Сторони познайомились, почали жити разом, ОСОБА_1 тоді працювала в салоні «Сакура», а вона в школі, тоді брат з дружиною запропонували їй працювати в салоні, вона погодилась і близько восьми років (до 2020 року) працювала у ОСОБА_1 , спочатку в салоні «Сакура», а згодом вони купили квартиру, і побудували салон «Колібрі». Поки сторони жили разом, вона з ними тісно спілкувалась. Вони жили в орендованій квартирі, разом купили спірну квартиру, зробили там ремонт, певний час здавали її в оренду, потім побудували салон.

Заробляли в сім`ї ОСОБА_17 обоє. Потрібно було швидко зробити ремонт, щоб салон працював, тому ОСОБА_2 організував бригаду. Будівництвом займався здебільшого він бо він чоловік. Відкриття салону було 01 жовтня 2019 року, хотіли зробити 20 вересня - в день народження ОСОБА_1 , але не встигли. На час відкриття в салоні все було готове, з 02 жовтня 2019 року салон працював, приходили клієнти.

Причин розірвання шлюбу вона не знає, іноді бачила брата в нетверезому стані.

Їх матері квартиру допоміг купити рідний брат.

Докази, відхилені судом.

Суд не приймає наданий ОСОБА_2 висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 1525/21-21 від 12 березня 2021 року, здійсненої на замовлення ОСОБА_2 (а.с. 124-138,Т. 1),оскільки він не відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України, так як в ньому не зазначено, що його підготовлено для подання до суду.

Також суд не приймає наданий ОСОБА_2 звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки та звіт про незалежну оцінку квартири з добудовою після реконструкції під перукарню, (а.с. 140-156 , 157-171 Т. 1), оскільки вони не відповідають вимогам ст. ст. 102, 106 ЦПК України.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції ВП ВС, викладеній у пп. 65-68, 70-71 Постанови від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18.

Крім того суд не бере до уваги надані ОСОБА_1 роздруківки із сайту з мережі Інтернет щодо пропозицій по продажу земельних ділянок (а.с. 202-203 Т. 1, а.с. 182 Т. 2), як неналежні, оскільки вони всупереч вимогам ст. 77 ЦПК України не містять інформацію щодо предмета доказування, зокрема спірної земельної ділянки.

Висновки суду.

І. Щодо первісного позову ОСОБА_1 про визнання за нею право особистої приватної власності на квартиру.

Згідно із ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Види майна, які є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, визначено в ст. 57 СК України, зокрема згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.

Якщо ж заява одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.

Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Така позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,6 ст.81 ЦПК України).

Докази у справі відповідно до положень ст. 89 ЦПК України оцінюються, окрім іншого, за принципом їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності.

З огляду на те, що сторони визнають те, що спірна квартира була придбана за 17 тис. доларів США, вказана обставина не підлягає доказуванню.

На підтвердження джерела набуття спірної квартири ОСОБА_1 надано:

-докази реєстрації її як ФОП з 2008 року;

-докази отримання нею доходу за період з 2010 року по 2014 рік в розмірі 304 888,00 грн;

-свідчення сестри позивача ОСОБА_16 , щодо того, що їх з первісним позивачем батько заробляв за кордоном та давав їм гроші;

-свідчення матері первісного позивача ОСОБА_19 щодо того, що вона дала ОСОБА_1 3 тис. доларів США на купівлю квартири.

Разом з тим, суд враховує те, що сторони визнають ту обставину, що спільно проживати та вести спільне господарство почали з кінця 2013 року, ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу також працював, отримував доходи (що підтверджується даними про його доходи, дозволом на роботу), мав заощадження, (що підтверджується показами свідка ОСОБА_5 ), безпосередньо перед купівлею квартири повернув кошти в розмірі близько 7 тис. доларів США, які позивач свідкові ОСОБА_22 , зазначивши, що вони потрібні для купівлі салону. Доказів перебування ОСОБА_2 в скрутному матеріальному становищі на час купівлі квартири суду не надано.

Суд бере до уваги також те, що при оформленні договору купівлі продажу квартири, ОСОБА_2 надав письмову згоду на придбання її дружиною, при цьому в договорі купівлі-продажу ОСОБА_1 своїм підписом засвідчила як наявність такої згоди, так і обізнаність зі змістом ст. ст. 368-372 ЦК України, ст. ст. 57, 60-63, 65, 72, 74, 92, 97 СК України.

Згідно висновків, Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 03 червня 2024 року у справі № 712/3590/22, наявність письмової згоди одного з подружжя на укладення іншим із подружжя договору купівлі-продажу майна, зафіксованої у такому договорі, свідчить про придбання майна за спільні кошти у спільну сумісну власність, оскільки згода іншого подружжя на набуття майна підтверджує придбання такого майна за спільні кошти подружжя.

У разі, якщо інший з подружжя надав згоду на розпорядження майном (коштами) для набуття майна в спільну сумісну власність і така згода зафіксована безпосередньо у договорі купівлі-продажу майна, який вчинено іншим з подружжя, то суд не може своїм рішенням підміняти домовленість подружжя про набуття майна в спільну сумісну власність.

При цьому за день до оформлення купівлі спірної квартири, сторонами було придбано земельну ділянку, яку було оформлено на ОСОБА_2 , при вчиненні правочину ОСОБА_1 було надано згоду на його укладення, що ставить під обґрунтований сумнів твердження первісного позивача про її необізнаність з процедурою купівлі-продажу нерухомості та нерозуміння значення саме письмової згоди ОСОБА_2 від 19 вересня 2014 року.

За наведених обставин, суду не надано достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що спірна квартира була куплена на особисті кошти ОСОБА_1 , відтак її позов про визнання майна особистою приватною власністю задоволенню не підлягає.

ІІ. Щодо вимог зустрічного позову та позову ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно із ст.71СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.71СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Частиною 2 статті 184 ЦК України передбачено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Судом встановлено, що сторонами в шлюбі було придбано:

-однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (презумпцію спільності права власності подружжя на яку первісним позивачем не спростовано), здійснено добудову до неї;

-земельну ділянку, площею 0,0800 га, кадастровий номер :00:005:0981, розташовану в АДРЕСА_2 , становить 243 944 грн.;

-транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2001 року випуску, вартістю 243 274 грн.

При цьому факт закінчення будівництва добудови до квартири в період шлюбу підтверджується довідкою КП «Архітектурно-планувальна майстерня» від 18 січня 2023 року, показами як свідків за сторони ОСОБА_1 : ОСОБА_16 щодо того, що сторони будували добудову разом; ОСОБА_18 щодо того, що в лютому 2020 року салон працював; ОСОБА_19 , щодо того, що сторони спільно будували прибудову, вклались в один рік:, так і свідками ОСОБА_22 ,, ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які безпосередньо приймали участь у ремонті та будівництві, яке було закінчено восени 2019 року; ОСОБА_5 , щодо того, що з дня відкриття салону 01 жовтня 2019 року салон працював.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_1 не надано доказів здійснення нею особисто будівельних чи будь-яких інших робіт, придбання будівельних матеріалів після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

Таким чином в ході судового розгляду встановлено, що будівництво добудови фактично закінчене в жовтні 2019 року, з того часу салон експлуатується за своїм функціональним призначенням.

Суд зазначає, що зволікання ОСОБА_1 з прийняттям об`єкта нерухомості в експлуатацію і оформленням права власності відбувалося з волі первісного позивача, декларація про готовність об`єкта до експлуатації із зазначенням дати завершення реконструкції після розірвання шлюбу подана замовником ( ОСОБА_1 ), що позбавляє позивача за зустрічним позовом можливості реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу майна.

З огляду на зазначене, судом встановлено наявність правових підстав для визнання спірної квартири з добудовою спільною сумісною власністю сторін із визначенням їх часток у праві спільної сумісної власності.

Вказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 18 серпня 2021 року у справі № 359/3859/17, 20 лютого 2020 року у справі № 496/6067/15-ц, 30 серпня 2021 року у справі № 355/1060/16.

Таким чином, враховуючи, наявність спільного майна земельної ділянки та автомобіля, які є неподільними речами, відсутність доказів пошкодження автомобіля у шлюбі, орієнтовну рівність вартості вказаного майна, те, що автомобіль перебував і перебуває в користуванні ОСОБА_2 , суд вважає за доцільне поділити вказане майно між учасниками справи та виділити у власність кожного окремі об`єкти рухомого та нерухомого майна.

Таким чином, необхідно виділити:

-у приватну власність ОСОБА_2 автомобіль "Volkswagen Transporter",2001 р. в.;

-у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,0800 га, кадастровий номер :00:005:0981.

Також, враховуючи, що вартість автомобіля марки "Volkswagen Transporter",2001 р. в.; складає 243 274 грн., а вартість земельної ділянки, площею 0,0800 га, кадастровий номер :00:005:0981, становить 243 944 грн, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 різниця в сумі 670 грн.

З огляду на те, що варіанти поділу спірної квартири з добудовою суду не надані, вартість вказаного нерухомого майна колишнім подружжям не погоджена, а докази дійсної його вартості на час розгляду справи не надані, крім того жодна із сторін про поділ квартири з добудовою в натурі не просить, вирішуючи спір у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд вбачає підстави для визнання квартири АДРЕСА_3 з добудовою об`єктом спільної сумісної власності подружжя в ідеальних частках по , кожного із сторін у праві спільної сумісної власності на квартиру з добудовою і визнання за позивачем права на частки у праві спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно. За наведених обставин справи, визначення часток у праві спільної власності є можливим і доцільним, з метою досягнення визначеності сторін у цих правовідносинах, навіть без реального поділу спірної квартири.

Така позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №565/495/18.

Таким чином зустрічний позов представника ОСОБА_2 адвоката Мишковської Т. М. до ОСОБА_1 підлягає задоволенню, позов ОСОБА_1 від 01 жовтня 2021 року про поділ спільного майна подружжя в натурі - підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати у справі підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. ст. 137, 139, 141 ЦПК України.

Так, з огляду на відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, судові витрати первісного позивача, які складаються із судового збору, в розмірі 3 886 грн. 90 коп. (а. с. 77 Т. 1), та витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 5000 грн (а. с. 73-76 Т. 1), покладаються на позивача.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати за зустрічним позовом, який задоволений судом, що складаються з судового збору, в розмірі 6175 грн. ( а.с. 91 Т. 1), та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи від 07 листопада 2023 року, в розмірі 10 324 грн. 80 коп. (а. с. 240 Т. 4).

З огляду на те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в натурі задоволено частково, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно розміру її задоволених вимог (1/4) підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору, в розмірі 6810 грн (а. с. 210 Т. 2), що становить 1702 грн. 50 коп.; витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 12000 грн (а. с. 205-207 Т. 2), що становить 3000 грн.; та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи від 12 вересня 2024 року, в розмірі 4543 грн. 70 коп. (а. с. 179 Т. 5) та 14539 грн. 84 коп. (а. с. 181 Т. 5), а всього 19083 грн. 54 коп., що становить 4 770 грн. 90 коп.

На підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд зобов`язує ОСОБА_1 , на яку в цілому покладено суму судових витрат в розмірі 16 499 грн. сплатити ОСОБА_2 , на якого покладено суму судових витрат в розмірі 9 473 грн. 40 коп., різницю, яка складає 7025 грн. 60 коп. Сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Питання розподілу судових витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу буде розглянуто в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, керуючись ст.ст.7-13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю відмовити.

Зустрічний позов представника ОСОБА_2 адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя, поділ майна подружжя задоволити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в натурі задоволити частково.

Визнати квартиру АДРЕСА_4 , об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_4 .

Виділити у приватну власність ОСОБА_2 автомобіль "Volkswagen Transporter", білого кольору, номер кузова - НОМЕР_3 , 2001 р. в., д.н.з. НОМЕР_1 .

Виділити у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,0800 га, кадастровий номер :00:005:0981, розташовану в АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 670 (шістсот сімдесят) грн. в якості компенсації різниці вартості майна.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю судових витрат в розмірі 7025 (сім тисяч двадцять п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_12 .

Представник позивача за первісним позовом: адвокат Поворознюк Борис Миколайович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 313 від 25 січня 1999 року.

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_13 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_12 .

Представник відповідача за первісним позовом: адвокат Мишковська Тетяна Миколаївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000264 від 16 травня 2018 року.

Представник відповідача за первісним позовом: адвокат Калачик Наталія Михайлівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000624 від 03 січня 2020 року.

Представник відповідача за первісним позовом: адвокат Ткачук Вікторія Вікторівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000895 від 27 травня 2022 року.

Суддя: