Справа № 466/2970/25
Провадження № 2-о/466/211/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Комарницької В.-М.В.

з участю

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Маланяка В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у якій просила видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_5 на строк 6 (шість) місяців, яким заборонити йому:

- заборонити ОСОБА_5 , 07.10.1989 протягом шести місяців у будь-який спосіб контактувати та наближатись на відстань не менше 300 метрів до дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

- зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом шести місяців залишити місце проживання та заборонити вхід до місця перебування дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

- заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом шести місяців в будь-який спосіб спілкуватися, вести листування, телефонні розмови з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заяву обґрунтовує тим, що вона проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом з дітьми та чоловіком ОСОБА_5 .

Єдиним власником квартири де вони проживають є мати заявниці ОСОБА_6 .

Заявниця стверджує, що впродовж тривалого часу ОСОБА_5 почав чинити психологічне та фізичне насильство відносно неї та їхніх дітей. Зазначає, що вона неодноразово зверталася на спец лінію «102» з приводу вчинення домашнього насильства, яке проявлялось і продовжує проявлятись у словесних образах, кривдах, погрозах, приниженні та залякуванні. Фізичне насильство проявляється у нанесенні побоїв і заподіянні тілесних ушкоджень. Відтак зазначає, що вказані обставини викликають у неї побоювання за свою безпеку та безпеку дітей. Раніше видані заборонні приписи та вжити поліцією заходи не мали і не мають жодного впливу, неправомірна поведінка кривдника не припиняється у зв`язку з цим заявниця вимушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Процесуальним законодавством для даної категорії справ встановлено розгляд такої справи протягом 72 годин, однак у даному випадку суд вважає, що повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи та як наслідок прийняття справедливого рішення у справі переважає над дотриманням строків, встановлених процесуальними нормами.

У судовому засіданні заявниця заяву підтримала, додатково пояснила, що переживає за своє життя та здоров`я та життя та здоров`я дітей, оскільки ОСОБА_5 вчиняє щодо неї домашнє насильство у присутності таких, а тому просить видати щодо нього обмежувальний припис.

Представник заявниці заяву, надала пояснення аналогічні її змісту.

Заінтересована особа в судовому засіданні заяву заперечив, та пояснив, що заявниця сама провокує сварки вдома після чого викликає поліцію. Крім того, жодних тілесних ушкоджень він їй не наносив. Що стосується дітей, то в цій частині заяву також заперечив за зазначив, що з дітьми має хороші стосунки, жодного психологічного чи фізичного насильства до них не вчиняє.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні пояснення ОСОБА_5 підтримав, просив відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до приписів ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (п.1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України); батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»(п. 3 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб 21.10.2017 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11.03.2025 року відносно ОСОБА_5 було складено три термінові заборонні приписи:

- терміновий заборонний припис серія АА №610345 від 11.03.2025 з якого вбачається, що близько 22:50 за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 психологічне домашнє насильство, а саме кричав, словесно ображав, погрожував фізичноою розправою у присутності двох малолітніх дітей гр. ОСОБА_4 2019 року народження та гр. ОСОБА_3 2023 року народження, чим завдав моральний та психологічний тиск ОСОБА_1 ;

- терміновий заборонний припис серія АА №610344 від 11.03.2025 з якого вбачається, що близько 22:50 за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 вчинив відносно своєї малолітньої дитини гр. ОСОБА_4 2019 року народження, а саме у її присутності кричав, погрожував фізичною розправою ОСОБА_1 ;

- терміновий заборонний припис серія АА №610409 від 11.03.2025 з якого вбачається, що близько 22:50 за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 вчинив відносно своєї малолітньої дитини гр. ОСОБА_3 2023 року народження, а саме у її присутності кричав, погрожував фізичною розправою ОСОБА_1 .

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3 ст. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

А відповідно до п. 14 вказаної статті, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п. 1, 2 ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: подружжя, колишнє подружжя.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1, 2 ч. 1 ст.26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа, а у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Положеннями ст. 26 Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та ін.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_1 . Оскільки існує загроза продовження чи повторного вчинення насильства, настання тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та стверджуються зібраними у справі доказами, тому для попередження вчинення домашнього насильства, а також реального захисту і відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів постраждалої особи до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис у спосіб, зазначений заявником, так як такий відповідає переліку заходів тимчасового обмеження прав кривдника, визначеному у статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Однак суд дійшов переконання, що обмежувальний припис щодо ОСОБА_5 слід видати на строк 3 місяці, оскільки саме такий строк тимчасового обмеження прав кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалих осіб буде достатнім, обґрунтованим та легітимним заходом втручання у права та свободи особи, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Що стосується видачі обмежувального припису в частині малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина) - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Отже, обставини, які визначають статус дитини як постраждалої особи, в тому числі і те, що особа стала свідком (очевидцем) таких подій, мають бути доведені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За наявності між батьками дитини спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, такий спір вирішується органом опіки та піклування (ст.158 СК України) або судом ( ст.159 СК України).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст.153 СК України).

З урахуванням зазначеного, оскільки ОСОБА_5 не позбавлений батьківських прав стосовно дітей, у суду відсутні правові підстави щодо заборони батька контактувати із ними.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не містять відомостей щодо завдання шкоди дітям та того, що діти були свідками конфліктів між батьками, а з матеріалів переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що діти контактують з батьком, не виявляють до нього почуття страху чи недовіри, що є додатковою підставою для відмови в задоволенні заяви в цій частині вимог.

За правилами частини 3 статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 12, 19, 20, 81, 82, 141, 258, 259, 264, 265, 350-1-350-6, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та покладення на нього обов`язків:

- заборонити ОСОБА_5 , 07.10.1989 протягом трьох місяців у будь-який спосіб контактувати та наближатись на відстань не менше 300 метрів до дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом трьох місяців залишити місце проживання та заборонити вхід до місця перебування дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом трьох місяців в будь-який спосіб спілкуватися, вести листування, телефонні розмови з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Про видачу обмежувального припису повідомити працівників ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП України у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 травня 2025 року.

Суддя О. І. Баєва