Справа 688/1418/25
№ 2/688/744/25
Рішення

Іменем України

07 травня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Березюк Н.П.,

за участю: секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

01.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі ТОВ «Фінпром Маркет») звернулося до суду з цим позовом, просить стягнути з відповідача 14907,20 грн заборгованості за договором позики, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та 3500 грн витрат на правничу допомогу.

Вимоги обґрунтовані тим, що 12.03.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали договір позики №1845256 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 4400 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% (базова процентна ставка/фіксована) в день.

Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за вказаним договором перед відповідачем ОСОБА_1 виконало, надавши йому кредит у вказаній сумі, шляхом зарахування на платіжну картку відповідача.

Однак відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати відсотків у строки і на умовах, передбачених договором позики належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610, відповідно до якого останнє набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №1845256 від 12.03.2021.

03.04.2023. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК за умовами якого останнє набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики в сумі 14907,20 грн, з яких: 4400 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 10507,20 грн сума заборгованості за відсотками.

Представник позивача ТОВ «Фінпром Маркет» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просив розглядати у відсутності представника позивача.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

Представник відповідача адвокат Сташук М.О. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила у позові відмовити повністю, оскільки відповідач ОСОБА_1 не підписував договір кредиту, не погоджував саме такий розмір процентів за користування кредитом. Зазначила, що розміщені на сайті правила надання коштів у позику чи заповнення заявки не можна розцінювати як частину кредитного договору укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Сторони не дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору. Зазначила, що відповідач ОСОБА_1 військовослужбовець з 25.10.2021 по теперішній час, на нього поширюються гарантії Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Просила суд у задоволені позову відмовити повністю, у разі прийняття рішення судом про часткове задоволення позову, просила зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу, оскільки їх розмір не співрозмірний із обсягом робіт і складністю справи, яка відноситься до нескладних типових справ. Також, просила суд врахувати, що відповідач ОСОБА_1 отримав внаслідок вибуху баротравму, що спричинила втрату слуху та потребує подальшого лікування, матеріальний стан його скрутний. Просила суд справу розглянути за відсутності відповідача, який не може з`явитися до суду, у зв`язку з проходженням військової служби та у відсутності його адвоката.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

01.04.2025 позивач звернувся до суду з цим позовом.

01.04.2025суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрив спрощене провадження та призначив справу до судового розгляду на 07.05.2025.

07.05.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Суд встановив, що 12.03.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1845256 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 4400 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, строком на 30 днів з фіксованою процентною ставкою (базова) 1,99% в день.

Договір підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу.

Згідно з довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» №КД-000016544/ТНПП від 10.03.2025, платіжною інструкцією c6fa8879-542e-46b4-9c40-e168980f0054 від 12.03.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на платіжну карту № НОМЕР_1 , 12.03.2021 4400 грн.

За договором факторингу № 2610 від 26.10.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», останнє отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1845256 на суму заборгованості 14907,20 грн.

За договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1845256 на суму заборгованості 14907,20 грн.

Згідно з розрахунком ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №1845256 від 12.03.2021 за період з 12.03.2021 по 25.03.2025 становить 14907,2 грн та складається з: 4400 грн тіло позики, 10507,2 грн проценти за період з 10.05.2021 по 10.01.2021.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією договору позики №1845256 від 12.03.2021; копією договору факторингу №2610 від 26.10.2021 року; копією договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року; розрахунком заборгованості; копією платіжної інструкції, копією реєстру прав вимоги №2, копією довідки про ідентифікацію від 12.03.2021, копією довідки №КД-000016544/ТНПП від 10.03.2025, іншими матеріали справи.

Застосовані норми права.

За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Особливості укладення електронного договору визначаються Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно статті 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу положень статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.2 ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

12.03.2021 сторони уклали електронний кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав 4400 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені договором позики. Договір підписаний електронним підписом позичальника,відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу. У договорі сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов домовилися щодо розміру кредитних коштів отриманих відповідачем у позику, щодо строку повернення кредитних коштів, щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, а також щодо розміру процентної ставки, яка підлягає сплаті за користування кредитними коштами у разі прострочення зобов`язань. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання - надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 4400 грн на його кредитну картку, що відповідач не виконав зобов`язань по поверненню грошових коштів, чим порушив умови кредитного договору та має заборгованість.

За договором факторингу №2610 від 26.10.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», останнє отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1845256 на суму заборгованості 14907,20 грн. За договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1845256 на суму заборгованості 14907,20 грн.

Суд зауважує, що відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер.

Відповідач ОСОБА_1 в період з 25.10.2021 року по теперішній час, бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, а тому на нього поширюються норми вказаного Закону.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 4400 грн., яка складається з тілу кредиту.

Розподіл судових витрат.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн, ціна позову 14907,20 грн, позов задоволено на суму 4400 грн, тобто на 29,51%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 714,85 грн судового збору (2422,40/100х29,51%).

01.11.2024 року ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокат Ткаченко Ю.О. уклали договір про надання правничої допомоги №01-11/24. Правнича допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної плати до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить клієнту у судовому порядку, а також у здійснення захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і адвокатом, по стягненню заборгованості в судовому порядку. Перелік боржників, щодо яких клієнт просить надати правничу допомогу зазначаються в Акті приймання-передачі справ на надання правничої допомоги Додаток №1 до Договору.(п.1.1, пю1.3 Договору). Відповідно до п.1.4. договору про надання правничої допомоги №01-11/24, за надання адвокатом правничої допомоги клієнт зобов`язується сплачувати адвокату плату у строки та на умовах, визначених у розділі 4 цього Договору.

Згідно витягу з Акту №6-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 року,складеного 27.01.2025 року та підписаного сторонами, ТОВ «Фінпром Маркет» прийняло послуги, надані адвокатом Ткаченко Ю.О. вартість яких складає 3500 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивачем, дійсно, були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавенц проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Суд вважає, що ця справа не є складною, позовна заява не є значною за обсягом та складною за своїм змістом. Справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним.

Враховуючи вищевикладене, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а також враховуючи значення даної справи для відповідача та клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на надання правової допомоги у розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики №1845256 від 12.03.2021 року в розмірі 4400 (чотири тисячі чотириста) гривень, яка складається із заборгованості по тілу кредиту.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 1000 (одну тисячу) гривень витрат на правову допомогу .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 714 (сімсот чотирнадцять) гривень 85 копійок судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» місцезнаходження: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 14.05.2025

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК