Справа № 361/4193/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7693/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Онішука М.І.,Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2024 року, ухвалене у складі судді Писанець Н.В., у справі № 361/4193/24 за позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області про відшкодування моральної шкоди. Зазначив, що 11 січня 2020 року він подав до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області запит на публічну інформацію, у якому просив надати йому належним чином завірену копію проекту бюджету Пухівської сільської ради на 2020 рік. Окрім цього, 11 січня 2020 року він подав до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області запит на публічну інформацію, у якому просив надати належним чином завірені копії оборотної відомості по рахунку 01 «Основні засоби» Пухівської сільської ради за 2019 рік, оборотної відомості по рахунку 01 «Основні засоби» Пухівської загальноосвітньої школи за 2019 рік, оборотної відомості по рахунку 01 «Основні засоби» Пухівської ДНЗ «Десняночка». Листом №55/02-13 від 14 серпня 2020 року йому було надано відповідь на його запити. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року за № 320/5888/20 визнано протиправною бездіяльність Пухівської сільської ради щодо ненадання відповіді на його запити про публічну інформацію, зобов`язано Пухівську сільську раду надати відповідь на його інформаційні запити №01 від 11 січня 2020 року та №02 від 11 січня 2020 року в термін п`яти робочих днів з дня вступу рішення суду в законну силу. Рішення суду набуло чинності 10 грудня 2020 року. За результатами місцевих виборів 25 жовтня 2020 року Пухівська сільська рада увійшла у склад Зазимської територіальної громади, у зв`язку із чим ним було подано клопотання до Київського окружного адміністративного суду про заміну боржника у виконавчому провадженні. 18 жовтня 2021 року Київським окружним адміністративним судом було ухвалено відповідне судове рішення. У зв`язку із невиконанням Зазимською сільською радою судового рішення, він звернувся до Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про його примусове виконання. 10 грудня 2021 року Броварським ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № НОМЕР_1. І лише 08 липня 2022 року боржник виконав судове рішення у справі №320/5888/20. Посилаючись на те, що діями Зазимської сільської ради щодо тривалого невиконання судового рішення про надання відповіді на запит, йому було спричинено моральну шкоду через стан правової невизначеності, безпорадності і розчарування, постійного стресу, через неможливість як громадського діяча донести до громади с. Пухівка інформації щодо витрат бюджетних коштів громади, ОСОБА_1 просив стягнути з Зазимської сільської ради на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні його позовних вимог, пославшись на те, що він звернувся за захистом своїх прав саме як громадський діяч ГО «Берегиня», оскільки такі висновки не підтверджуються належними доказами. Крім того, з рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/5888/20 від 09 листопада 2020 року вбачається, що він 11 січня 2020 року звертався з запитами на інформацію до Пухівської сільської ради саме як фізична особа від свого імені, а не як член ГО «Берегиня».

Заворотнюк М.С., який діє в інтересах Зазимської сільської ради, подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів позивача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області запит на публічну інформацію, у якому просив надати йому належним чином завірену копію проекту бюджету Пухівської сільської ради на 2020 рік. Окрім цього, 11 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області запит на публічну інформацію, у якому просив надати належним чином завірені копії оборотної відомості по рахунку 01 «Основні засоби» Пухівської сільської ради за 2019 рік, оборотної відомості по рахунку 01 «Основні засоби» Пухівської загальноосвітньої школи за 2019 рік, оборотної відомості по рахунку 01 «Основні засоби» Пухівської ДНЗ «Десняночка». Листом №55/02-13 від 14 серпня 2020 року позивачу надано відповідь на його запити від 11 січня 2020 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року за № 320/5888/20 визнано протиправною бездіяльність Пухівської сільської ради щодо ненадання ОСОБА_1 відповіді на запити про публічну інформацію, зобов`язано Пухівську сільську раду надати відповідь на інформаційні запити №01 від 11 січня 2020 року, №02 від 11 січня 2020 ОСОБА_1 в термін п`яти робочих днів з дня вступу рішення суду в законну силу.

Рішення суду набуло чинності 10 грудня 2020 року. На підставі вказаного рішення 01 лютого 2021 року судом було видано виконавчий лист.

За результатами місцевих виборів 25 жовтня 2020 року Пухівська сільська рада увійшла у склад Зазимської територіальної громади, у зв`язку із чим позивачем було подано до Київського окружного адміністративного суду клопотання про заміну боржника у виконавчому провадженні. 18 жовтня 2021 року Київським окружним адміністративним судом було ухвалено відповідне судове рішення.

У зв`язку із невиконанням Зазимською сільською радою судового рішення, ОСОБА_1 звернувся до Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про його примусове виконання боржником. 10 грудня 2021 року Броварським ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № НОМЕР_1 та 08 липня 2022 року Зазимська сільська рада виконала вказане судове рішення.

Посилаючись на те, що такими діями Зазимської сільської ради щодо тривалого невиконання судового рішення про надання відповіді на запит, йому було спричинено моральну шкоду, ОСОБА_1 порушив перед судом питання про стягнення з Зазимської сільської ради на його користь моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у справі, спричинена поведінкою іншої особи.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до положень ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин.

При цьому держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Враховуючи положення вказаних норм, належним відповідачем у справі за позовом про відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, має бути держава в особі органів, які допустили порушення, що слугували підставою для звернення до суду.

Разом з тим, ОСОБА_1 визначив відповідачем Зазимську сільську раду.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_1 просив стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. саме із Зазимської сільської ради, що не відповідає вказаним нормам.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правої відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 не було доведено завдання йому Зазимською сільською радою моральної шкоди, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою Зазимської сільської ради та завданою моральною шкодою.

При цьому саме по собі ненадання належної відповіді на його запити Пухівською сільською радою, яка у подальшому увійшла у склад Зазимської територіальної громади, та ухвалення Київським окружним адміністративним судом рішення від 09 листопада 2020 року у справі за № 320/5888/20 про зобов`язання Пухівської сільської ради надати відповідь на інформаційні запити №01 від 11 січня 2020 року, №02 від 11 січня 2020 року, не може бути підставою для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

Позивачем не додано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що тривале ненадання відповіді на його запити вплинуло на обсяг його особистих майнових і немайнових прав, враховуючи також і те, що його запити стосувалися надання публічної інформації, та те, що затримка у наданні йому відповідей унеможливило реалізацію його прав.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору.

Судом першої інстанції була надана належна оцінка наданим позивачем доказам та наведеним ним доводам.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2024 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді