справа № 278/878/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анни Кривенької, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 , заінтересована особа Міністерство оборони України про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 через законного представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою згідно із прохальною частиною якої просив суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомира, Україна, - в селі Кліщіївка Бахмутського району Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявленого ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_3 є його батьком. Водночас, останній був військовослужбовцем Збройних Сил України та під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України 16 лютого 2024 року поблизу села Кліщіївка Донецької області зник безвісти. Згодом, у вересні 2024 року військова частина, в якій його батько проходив військову службу, повідомила про те, що згідно з матеріалами службового розслідування, ІНФОРМАЦІЯ_2 під час переміщення на бойове чергування на позиції відділення у н. п. Кліщіївка, Бахмутського району Донецької області ОСОБА_3 отримав бойове травмування не сумісне з життям. Разом з тим, тіло загиблого солдата ОСОБА_3 перебуває біля позиції відділення, що знаходиться в зазначеному населеному пункті та через постійний ворожий обстріл, немає можливості його евакуювати. Із огляду на викладене, у лютому 2025 року заявник звернувся до органів державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_3 проте відповіді на таку заяву він не отримав.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з цією заявою.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Могильницька І.М. заяву підтримала з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.

Батком заявника є ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 6).

24 лютого 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 направлено повідомлення про зниклого безвісти № 776 згідно із яким її племінник стрілець-снайпер 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 16 лютого 2024 року поблизу села Кліщіївка Донецької област зник безвісти, виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України і (а.с. 11).

28 вересня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 у листі № 168413781 повідомлено, що згідно з матеріалами службового розслідування, ІНФОРМАЦІЯ_2 під час переміщення на бойове чергування на позиції відділення у АДРЕСА_1 ОСОБА_3 отримав бойове травмування не сумісне з життям. Оскільки тіло загиблого солдата ОСОБА_3 перебуває біля позиції відділення, що знаходиться у згаданому населеному пункті, то через постійний ворожий обстріл, немає можливості його евакуювати (а.с. 12).

Аналогічні фактичні обставини відображені й у витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 від 15 березня 2024 року № 99 «Про результати службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 118 від 18 лютого 2024 року (а.с. 41 зворот).

21 лютого 2025 року законним представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ім`я начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) написана заява про державну реєстрацію смерті (а.с. 13).

Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

За правилами ч.ч. 3-4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Разом із тим, за правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Водночас, пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19.

Разом із тим, у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2024 року по справі № 506/358/22 виснувано, що встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Водночас, оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

За таких обставин, можливо дійти висновку, що згідно із усталеною практикою Верховного Суду з приводу вирішення подібних справ, встановлення факту, що має юридичне значення саме у порядку п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України можливо лише за одночасного існування двох обставин, а саме наявності незаперечних доказів вірогідної смерті особи у точно визначений час і наявності факту неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Проте, матеріали справи таких доказів не містять.

Окрім того, всупереч приписам постанови Верховного Суду від 14 листопада 2018 по справі № 761/9285/17 заявником не надано доказів його звернення із відповідною заявою про реєстрацію смерті його батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема у матеріалах справи відсутній опис вкладення поштового відправлення у якому вищезгадана заява направлялася до зазначеного органу.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, якими врегульовані наведені правовідносини, а також з судовою практикою щодо врегулювання подібних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення цієї заяви, оскільки заявником не доведено у встановленому законодавством порядку факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті ОСОБА_3 .

У порядку ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складененя повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21 травня 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький