Справа № 587/1783/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Гончаренко Л.М., з участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стегній Андрія Миколайовича про розстрочення виконання судового рішення від 19.06.2024 в справі № 587/1783/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 19 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Зокрема, за рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 гривень; судовий збір у сумі 2147,20 гривень; витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 гривень та витрати за проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в сумі 17796,00 гривень.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером, інших доходів, крім пенсії не отримує, а тому не може відразу відшкодувати усі витрати згідно рішення Сумського районного суду Сумської області від 19 червня 2024 року в справі №587/1783/23 р., тому просить розстрочити виконання даного рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди 5000,00 гривень судового збору у сумі 2147,20 гривень; витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 гривень та витрат за проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в сумі 17796,00 гривень у зв`язку із скрутним матеріальним становищем по 500 грн щомісячно з 5 по 10 число.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити, додала виписку про відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерала нарахованого доходу.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні категорично заперечувала проти даної заяви, зазначала, що вона також живе на одну пенсію чоловіка, який хворіє, дані судові витрати виникли по вині відповідачки, вона була вимушена шукати додаткові кошти на оплату експертизи, адвоката, судового збору.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 19.06.2024 позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Судом було ухвалено - усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою №3 Сумська область, Сумський район, Токарівська сільська рада, «Медик» садівниче товариство садівничого кооперативу «Лісовод» шляхом зобов`язання ОСОБА_1 перемістити межі земельної ділянки №2 Сумська область, Сумський район, Токарівська сільська рада, «Медик» садівниче товариство садівничого кооперативу «Лісовод» відповідно до меж визначених та зареєстрованих в Державному земельному кадастрі земельної ділянки №3 Сумська область, Сумський район, Токарівська сільська рада, «Медик» садівниче товариство садівничого кооперативу «Лісовод» з кадастровим номером :05:005:1506 (дані обмінного файлу) загальною площею 16,75 м2 в найбільш лінійних розмірах 0,15 м; 0,45 м; 0,6 м, за рахунок ОСОБА_1 демонтувати паркан, перенести самовільно збудований навіс літ. «Д», навіс літ. «Е», теплицю літ. «Ж» та ємності для збору дощової води, що розташовані на межі з земельними ділянками під номером 3 та під номером 2 за адресою: Сумська область, Сумський район, Токарівська сільська рада, «Медик» садівниче товариство садівничого кооперативу «Лісовод» у відповідності до будівельних норм та технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_2 . З ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 гривень; судовий збір у сумі 2147,20 гривень; витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 гривень та витрати за проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в сумі 17796,00 гривень.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Згідно з частинами першою п`ятою статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочення виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Обґрунтовуючи своє рішення суд приймає до уваги, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 17.05.2005 р. «Чижов проти України» вказано, що на державі лежить зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Отже, з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає розстрочення у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для "потерпілої сторони", 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

На підтвердження відсутності можливості виконати рішення суду відповідачка зазначала, що отримує лише пенсію, інших доходів не має, надала довідку про джерела нарахованого податку та військового збору станом на 14.05.2025 за період з січня 2024 по грудень 2024 року, де інформація щодо джерел /сум виплачених доходів на утримання податків в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня.

Будь-яких інших доказів на підтвердження перебування відповідачки ОСОБА_1 , що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, суду не надано.

Отже, у задоволенні зави представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стегній Андрія Миколайовича про розстрочення виконання судового рішення від 19.06.2024 в справі № 587/1783/23 слід відмовити.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Стегній Андрія Миколайовича про розстрочення виконання судового рішення від 19.06.2024 в справі № 587/1783/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Гончаренко