Справа №295/8510/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що з 09.03.2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2024 року. За час спільного проживання і перебування у шлюбі подружжям було придбано за спільні кошти автомобіль ГАЗ 33021 2890 2002 року випуску. За змістом позову, після розірвання шлюбу відносини між сторонами погіршилися, відповідач добровільно поділити автомобіль відмовляється, а 20.04.2024 року позивачу стало відомо, що спільний автомобіль було продано без її згоди. За словами ОСОБА_1 , право власності на вказаний автомобіль було зареєстровано за відповідачем.

З огляду на викладене, а також те, між сторонами виникли суперечності з приводу відшкодування половини вартості автомобіля, ОСОБА_1 просить визнати спільним сумісним майном подружжя автомобіль марки ГАЗ 33021 2890, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , а також стягнути з ОСОБА_2 компенсацію 1/2 вартості автомобіля в розмірі 62 392,25 грн.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 13 червня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача адвокат Чайковська Р.А. в судове засідання 23.04.2025 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить не враховувати висновок експертизи як незаконний, а також стягнути судові витрати та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Від представника відповідача адвоката Савіцької А.О. 22.04.2025 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви слідує, що відповідач позовні вимоги визнає частково, зокрема, в частині стягнення з нього 1/2 вартості транспортного засобу згідно висновку експерта станом на дату огляду автомобіля 24.12.2024. Разом з тим, відповідач заперечує щодо стягнення з нього судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, оскільки ним також було понесено витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, що виникли у зв`язку з проведенням експертизи.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи убачається, що 09.03.2019 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_4 » (а.с. 8).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2024 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9-12).

Як слідує з відповіді ТСЦ МВС №1841 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області від 20.04.2024 року на адвокатський запит, за ОСОБА_2 був зареєстрований автомобіль ГАЗ 33021 2890, 2002 року випуску, білого кольору, у період з 25.06.2019 по 16.05.2023 роки (а.с. 13).

Згідно з довідкою №15 судового експерта ОСОБА_5 середня статистична ринкова вартість КТЗ, без урахування технічного стану автомобіля, з урахуванням середньостатистичного пробігу, марки ГАЗ 33021, 2002 року випуску, об`єм двигуна 2890 см?, тип палива бензин, згідно Бюлетеня автотоварознавця №134 2024 року, станом на 27.05.2024 року по аналогу, з урахуванням місця реєстрації КТЗ, складає 124 784,50 грн. (а.с. 16, 19).

За змістом висновку експерта №Т855/02-2025 від 10 лютого 2025 року, складеного за результатами проведення на підставі ухвали суду судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №295/8510/24, ринкова вартість транспортного засобу марки ГАЗ 33021 2890, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_2 станом на дату огляду автомобіля 24.12.2024 становить 100 130,68 грн. (а.с. 85-104).

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України..

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17 (провадження № 61-5392св19), від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 (провадження № 61-8383св19), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:

- у справі № 755/20923/14-ц: при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна;

- у справі № 127/7029/15-ц: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні;

- у справі № 301/2231/17: у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку (акта) експертної оцінки, за яким вартість транспортного засобу становить 132 500 грн.;

- у справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт про оцінку майна, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 489 530 грн. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягали врахуванню ними під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Лише у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно та був викладений у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони придбали автомобіль ГАЗ 33021 2890, 2002 року випуску, білого кольору, під час перебування у зареєстрованому шлюбі і що відповідач розпорядився зазначеним спільним майном подружжя на власний розсуд без згоди ОСОБА_1 , а тому суд дійшов висновку, що в такому випадку позивач має право на грошову компенсацію половини вартості спірного транспортного засобу.

Визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля позивач виходила з суми, наведеної у довідці судового експерта Кудинського В.С. №15 від 27.05.2024 року.

Разом з тим, зазначена позивачем вартість спірного автомобіля в сумі 124 784,50 грн. є середньою статистичною ринковою вартістю аналогічного за своїми технічними характеристиками автомобіля, а не дійсною ринковою вартістю транспортного засобу. У цій справі відповідач вжив всіх можливих заходів для доведення дійсної вартості автомобіля, тоді як позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості відчуженого транспортного засобу на час вирішення спору, а також не спростувала визначений у висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи розмір ринкової вартості спірного майна.

З урахуванням наведеного, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача компенсація 1/2 дійсної ринкової вартості автомобіля ГАЗ 33021 2890, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , в розмірі 50 065,34 грн.

При вирішенні даного спору суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 263 ЦК України, враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17 серпня 2022 року у справі № 545/2396/20 (провадження № 61-4894св22).

Додатково судом звернуто увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц, в якій суд касаційної інстанції, вирішуючи питання чи є ефективним способом захисту прав позивача вимога щодо визнання майна спільною сумісною власністю констатував, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимоги визнання майна спільною сумісною власністю Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна (пункт 70 постанови).

Відтак, суд Богунський районний суд м. Житомира дійшов висновку про необхідність відмови ОСОБА_1 у задоволенні її позовної вимоги про визнання спільним сумісним майном подружжя автомобіля марки ГАЗ 33021 2890, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 971,90 грн. (пропорційно сплаченого с/збору в сумі 1 211,20 грн. за вимогу майнового характеру).

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 вартості автомобіля ГАЗ 33021 2890, 2002 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , в розмірі 50 065,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 971,90 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя