Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/798/24
Провадження № 2-др/499/4/25
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Іванівська селищна рада Одеської області, ТОВ «ЗЕМАГРОСЕРВІС», ГУ Держгеокадастру в Одеській області про скасування запису державного реєстратора, визнання недійсною технічної документації та визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 20.05.2025 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Іванівська селищна рада Одеської області, ТОВ «ЗЕМАГРОСЕРВІС», ГУ Держгеокадастру в Одеській області про скасування запису державного реєстратора, визнання недійсною технічної документації та визнання права власності на земельну ділянку було відмовлено.

26.05.2025 року від представника відповідача до суду надійшла заява про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача, згідно якої просив суд стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 848508,00 грн, понесені у зв`язку з розглядом справи №499/798/24 в першої інстанції, зокрема витрати на оплату гонорару адвоката.

При подачі вказаної заяви, представник заявника посилався на ту обставину, що оскільки у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі, то витрати понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи підлягають стягненню з сторони не на користь якої ухвалено рішення відповідно до статей 141, 142 ЦПК України. При розгляду зазначеної справи відповідач поніс реальні витрати на оплату гонорару адвоката, який надавав правничу допомогу та на утримання доказів по справі, зокрема витрати на оплату гонорару адвоката складають 3544 грн/год що склало 114 часів та становить 404016 грн., та премія гонорар успіху за ставкою 0,2 в розмірі 444417,60 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги №0505-01 від 05.08.2024 року, укладеним з адвокатом Кешкентієм Денисом та квитанцією/платіжним дорученням про сплату від 13.01.2025 року, 20.05.2025 року та 21.05.2025 року.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак надали до суду заяви про відкладення розгляду справи через неможливість прибуття у судове засідання та підготування заперечень на дану заяву через перебування представника позивача у відряджені.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Оскільки суд не вбачає необхідності виклику та заслуховування позицій сторін або інших учасників справи при розгляді даної заяви, та приймає рішення про постановлення ухвали про відмову у її задоволені з процесуальних підстав, тобто ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення, то клопотання про відкладення розгляду справи сторони позивача з метою надання заперечень не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали основної справи та заяву представника відповідача про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача, яка за своїм змістом є заявою про стягнення судових витрат, а отже ухвалення додаткового рішення, суд приходить до висновку про відмову в ухвалені додаткового рішення у зв`язку з наступним.

за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, серед іншого, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При цьому, частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто аналізуючи наведені положення статті та враховуючи те, що дана справа розглядалась судом у відкритому судовому засіданні, то слід дійти висновку, що в даному випадку, можливість здійснення розподілу судових витрат після ухвалення судового рішення у справі - здійснюється лише у разі, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву про намір подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України не встановлено вимог до форми заяви про надання доказів щодо витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Тому такі заяви можуть подаватись суду як в усній, так і в письмовій чи електронній формі. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2021 року у справі № 755/4466/20-ц (провадження № 61-16762св21).

У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 643/3720/15-ц (провадження № 61-18762св19) зазначено, що, враховуючи відсутність у матеріалах справи попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, відсутність у заяві переліку витрат, про відшкодування яких йдеться, незаявлення до закінчення судових дебатів про відшкодування судових витрат та неподання особою заяви про намір подати докази на підтвердження судових витрат після ухвалення судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відшкодування витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Нормою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, процесуальним законом на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо було подати з поважних причин.

Верховний Суд у постанові від 29 травня 2024 року у справі № 676/2951/21, «вирішуючи питання про судові витрати та своєчасне подання доказів понесення додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах: …. «право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями статей124,129 ГПК України(аналогічні положення закріплені й у статтях134,141 ЦПК України), кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19)».

Однак, як встановлено судом з матеріалів справи, ані зміст відзиву на позовну заяву, ані інші заяви та клопотання сторони відповідача - не містять жодних клопотань сторони відповідача про те, що докази розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (щодо професійно-правничої допомоги) будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, не заявлено про таке під час судових дебатів, хоча представник відповідача особисто брав у них участь в режимі відеоконференції.

За відсутності такої заяви відповідач мав подати докази понесення судових витрат до часу ухвалення у справі рішення та відповідно заявити про їх стягнення з позивача, проте цієї процесуальної дії сторона відповідача не вчинила. При цьому, слід зауважити, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, суд зазначає, що за час перебування даної справи у провадженні суду, сторона відповідача не була позбавлена можливості подати відповідні докази понесення нею судових витрат до моменту ухвалення судового рішення, або подати суду відповідну заяву, у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про те, що такі докази понесення нею витрат на професійну правничу допомогу - будуть подані до суду, протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті справи.

Крім того, суд не може застосувати положення ч.5 ст.142 ЦПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки судом прийнято рішення по суті позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, отже положення даної частини статті 142 ЦПК України не можуть застосовуватися у даному конкретному випадку.

Тому, зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що підстави для задоволення заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Іванівська селищна рада Одеської області, ТОВ «ЗЕМАГРОСЕРВІС», ГУ Держгеокадастру в Одеській області про скасування запису державного реєстратора, визнання недійсною технічної документації та визнання права власності на земельну ділянку, відсутні, оскільки представником відповідача до закінчення судових дебатів не подано заяву про намір звернутися до суду із клопотанням щодо вирішення питання про відшкодування понесених судових витрат після ухвалення судового рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Іванівська селищна рада Одеської області, ТОВ «ЗЕМАГРОСЕРВІС», ГУ Держгеокадастру в Одеській області про скасування запису державного реєстратора, визнання недійсною технічної документації та визнання права власності на земельну ділянку відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ