З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
20 травня 2025 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Морозова В.В.
за участі: секретаря судового засідання Швидкої І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача:
- заборгованість за спожиту електричну енергію за період з червня 2023 року по січень 2024 року в розмірі 8 136 грн 48 коп.;
- інфляційні втрати у розмірі 133 грн 72 коп.;
- 3% річних у розмірі 33 грн 06 коп.;
- витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 834 грн 72 коп.
- судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 3 028 грн 00 коп.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно з абз. 3 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та згідно з додатком 3 до постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».
За змістом абз. 2 п. 3.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року (далі Правил, ПРРЕЕ), у межах території діяльності одного постачальника універсальних послуг або постачальника «останньої надії» не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг або постачальниками «останньої надії» відповідно.
Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку (п. 1.2.8. ПРРЕЕ).
Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Згідно з п. 1.1. вказаного вище Договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг і укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, тобто шляхом приєднання, у тому числі вчиненням конклюдентних дій.
Наприкінці 2018 року - на початку 2019 року ТОВ «Черкасиенергозбут» через свій офіційний веб-сайт та засоби масової інформації повідомляло про умови електропостачання і необхідність укладення відповідного договору, в т.ч. прийняття його умов (акцепту) шляхом вчинення конклюдентних дій (п. 2 ст. 642 ЦК України).
З урахуванням наведеного, позивач стверджує, що відповідач приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», шляхом споживання електричної енергії та оплати за спожиту електричну енергію, внаслідок чого за об`єктом побутового споживача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Позивач наголошує на тому, що відповідач, фактично отримуючи послуги електропостачання і будучи завчасно повідомленою про умови та вартість їх надання, не заявила жодних заперечень, скарг тощо до ТОВ «Черкасиенергозбут», чим висловила мовчазну згоду з умовами публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Окрім того, позивач вказує, що відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг з відповідачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі.
Відтак, на переконання позивача, відповідач зобов`язана оплатити позивачу усі фактично спожиті нею послуги у повному обсязі.
Відповідно до п. 4.12. Правил плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунку побутовим споживачем, а також в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Для забезпечення вимог абзацу першого пункту 13 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», з 01 січня 2019 року функції з розподілу електричної енергії (транспортування електричної енергії мережами оператора системи розподілу, експлуатація та ремонт ліній електропередач, підстанцій, припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, встановлення лічильників електроенергії та фіксація їхніх показів) покладено на ПАТ «Черкасиобленерго».
Таким чином, позивач зазначає, що з 01 січня 2019 року ПАТ «Черкасиобленерго» виступає в якості оператора системи розподілу та є розпорядником даних про обсяги спожитої електричної енергії споживачами, а ТОВ «Черкасиенергозбут», як постачальник універсальних послуг, формує та виставляє споживачам платіжні документи на підставі даних комерційного обліку, отриманих від ПАТ «Черкасиобленерго».
Позивач стверджує, що ТОВ «Черкасиенергозбут» виконало взяті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії за адресою об`єкта споживання електричної енергії, проте відповідач всупереч умовам публічного Договору та Правилам не виконала взяті на себе зобов`язання і не здійснювала вчасно та у повному обсязі оплату спожитої електричної енергії.
З урахуванням наведеного, позивач зазначає, що за період з червня 2023 року по січень 2024 року відповідачем спожито електричну енергію в обсязі 3 082,00 кВт/год та станом на день подачі позову до суду вона має заборгованість у сумі 8 136 грн 48 коп.
Постановою КМУ № 206 від 05.03.2022 установлено заборону нараховувати та стягувати інфляційні, пеню та 3 % річних до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.
Однак Постановою КМУ № 1405 від 29.12.2023 було внесено зміни в Постанову КМУ № 206 від 05.03.2022, які встановлюють заборону нараховувати та стягувати інфляційні втрати та 3 % річних до припинення чи скасування воєнного стану в Україні виключно в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, м. Черкаси та громади Черкаського району до категорії вищевказаних територій не належать.
Тобто, позивач вказує, що має право нараховувати та стягувати інфляційні, пеню та 3 % річних на борг утворений фактично з січня 2024 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку (додається) складає: 133,72 грн.
Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку (додається) становить: 33,06 грн.
Тому, підлягає стягненню всього: сума заборгованості за отриману електричну енергію у розмірі 8136,48 грн + інфляційні втрати у розмірі 133,72 грн + 3 % річних розмірі 33,06 грн + витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживачів сумі 834,72 грн.
У зв`язку із заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію, керуючись Правилами роздрібного ринку електричної енергії, ТОВ «Черкасиенергозбут» ініціювало процедуру припинення постачання електроенергії в об`єкт споживача по о/р № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та понесло витрати в сумі 834,72 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 16 від 15 березня 2024 року, реєстром споживачів постачальника, яким було припинено електроживлення № 754 від 29 лютого 2024 року, рахунком № 632 від 29 лютого 2024 року, актом здачі приймання робіт за рахунком № 632 від 29 лютого 2024 року.
Враховуючи вищевказані норми Правил, дані витрати відшкодовуються позивачу споживачем і підлягають до стягнення, так як в добровільному порядку зобов`язання відповідачем не виконані.
Позивач звертає увагу, що всі розрахунки між TОB «Черкасиенергозбут» та споживачем (в т. ч. з відповідачем) здійснюються на підставі даних про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії отриманої від оператора системи розподілу ПАТ «Черкасиобленерго» у порядку п. 4.12 Правил.
З метою досудового врегулювання спору, позивачем щомісячно надсилається відповідачу платіжні документи для погашення заборгованості за використану електричну енергію, шляхом поміщення їх до поштової скриньки за об`єктом побутового споживача - відповідача.
Крім того, позивачем до відповідача неодноразово здійснювалися виїзди на адресу з ціллю повідомлення про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію. Також було надіслано вимогу про сплату боргу.
На теперішній час вищезазначений об`єкт нерухомого майна відключений від мереж електропостачання.
Щодо підсудності справи позивач зазначає, що згідно інформації, наданої виконкомом Білозірської сільської ради від 12 вересня 2024 року № 2154/02-17 за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні відомості про зареєстрованих осіб.
Однак, відповідно до інформації (інформаційної довідки) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 419659804 від 26 березня 2025 року, відповідач є власником 2/3 частини вказаного будинку.
ТОВ «Черкасиенергозбут» виконало взяті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії за адресою об`єкта споживання електричної енергії, проте відповідач, всупереч умовам публічного договору та Правил, не виконала взяті на себе зобов`язання і не здійснювала вчасно та у повному обсязі оплату спожитої електричної енергії.
За вказаних обставин позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 03 квітня 2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 20 травня 2025 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачам триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів.
Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання.
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи.
Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за останнім місцем її реєстрації, проте конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача.
Також, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористалася.
Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались.
За таких обставин, суд ухвалює рішення у заочному порядку відповідно до вимог статті 280 ЦПК України за наявними у справі доказами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, що даний спір виник між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» та відповідачем ОСОБА_1 з підстав споживання останньою електричної енергії, яку постачає позивач, та не сплати коштів за її використання.
Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14 березня 2018 року (далі - Правила роздрібного ринку електричної енергії).
Частиною першою статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до частини другої статті 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14 березня 2018 року.
На роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку (п. 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії).
Відповідно до вимог частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний:
1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів;
2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії;
3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;
4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.
Згідно зі статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу/передачі (абзац третій пункту 2.1.5. глави 2.1 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії).
Абзацом другим пункту 2.1.7. глави 2.1 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії унормовано, що фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.
Відповідно до пункту 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Відповідно до пункту 1.2.8. Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.
Пунктом 2.1.2. Правил закріплено, що оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.
Частиною другою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язки індивідуального споживача, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
За правилом частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Таким чином, наявність правовідносин між сторонами за договором постачання електричної енергії, а, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з електропостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.
Як встановлено судом, ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно з абз. 3 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та згідно з додатком 3 до постанови НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».
Пунктом 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.
Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).
На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.
У пункті 2.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії зазначено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.
Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.
Отже, Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач.
Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
При цьому, споживачі, які до 31 грудня 2018 року не подали позивачу заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважаються такими, що уклали договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії.
Відповідно до п. 1.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг ТОВ «Черкасиенергозбут» та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.
За цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (абз. 1 п. 2.1. Договору).
Згідно з п. 3.4. Договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні.
За змістом п. 13.1. Договору цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.
Відповідно до умов п. 3.2.14. Правил роздрібного ринку електричної енергії договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.
З огляду на викладене, зважаючи на цивільно-правову природу договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (публічний договір), виходячи із встановленої у статті 204 ЦК України презумпції правомірності правочину, враховуючи той факт, що відповідачі, які належним чином повідомлені про розгляд справи, не надали жодних заперечень на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку про доведеність вимог позивача стосовно укладення із власником житлового будинку договору про постачання електричної енергії.
Той факт, що договір не підписано, не впливає на такий висновок суду, оскільки про прийняття умов договору свідчать конклюдентні дії відповідача, які полягають у споживанні наданої послуги та часткової її оплати.
Із виписки з особового рахунку старий № НОМЕР_2 , новий № НОМЕР_1 , вбачається, що він відкритий за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням абонента ОСОБА_1 .
Згідно з інформацією ПАТ «Черкасиобленерго» від 27 серпня 2024 року встановлено, що за період з червня 2023 року по січень 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , спожито електричну енергію в обсязі 3082 кВт/год.
Зі змісту виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 слідує, що заборгованість за об`єктом споживання за вищевказаною адресою становить 8 136 грн 48 коп.
Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 358/02-09 від 08 березня 2023 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач у справі ОСОБА_1 є власником 2/3 частини вказаного будинку.
Із копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 419659804 від 26 березня 2025 року, відповідач є власником 2/3 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, судом встановлено, що позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , надавались послуги з постачання електричної енергії, яка споживалась користувачем. Власником особового рахунку № НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами статті 67 та частини другої статті 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
За змістом статті 68 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Виконавець це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
За змістом пункту 2 частини першої статті 5 вказаного Закону комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до частини першої статті 9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною третьою статті 9 Закону № 2189-VIII унормовано, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до пункту 62 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язана оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вона фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані їй послуги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, з якою погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц.
Як встановлено судом, відповідач за час користування електричною енергією частково сплачувала кошти за фактично спожиту її кількість за адресою: АДРЕСА_1
З метою досудового врегулювання питання щодо сплати заборгованості 19 вересня 2024 року відповідачу було направлено вимогу про стягнення заборгованості.
Вказана вимога проігнорована відповідачем, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Суд констатує, що, приєднавшись до Договору, відповідач взяла на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості спожитої електричної енергії.
Відтак, згідно з п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та згідно з п. 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії, враховуючи факт споживання електричної енергії, між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Черкасиенергозбут» укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Комерційною пропозицією «Побут», яка є невід`ємною частиною до Договору, передбачено, що оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у Договорі та/або розрахункових документах. Оплата за відповідним платіжним документом може бути здійснена за вибором споживача: 1) готівковими коштами або платіжною карткою чи безготівковими коштами в центрах обслуговування споживачів, банках або через інші сервіси прямих платежів; 2) з використанням мережі Інтернет (інтернет-банкінг); 3) в інший спосіб, не заборонений чинним законодавством. Оплата рахунка постачальника за Договором має бути здійснена споживачем протягом 10 робочих днів від дати отримання рахунка споживачем, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору).
Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору).
Відповідно до п. 6.2. Договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
Позивач свої зобов`язання за Договором виконує в повному обсязі та постачає (продає) відповідачам електричну енергію.
Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаної послуги.
Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо визнання Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № НОМЕР_1 недійсним, зміненим, оспореним чи розірваним.
Натомість, відповідач, всупереч п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, а також умовам укладеного між сторонами Договору, не здійснює оплату за використану електричну енергію у повному обсязі.
За період з червня 2023 року по січня 2024 року заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 8 136 грн 48 коп., що підтверджується наданою позивачем випискою з особового рахунку.
Правильність розрахунку суми заборгованості з оплати електричної енергії не викликає у суду сумнівів та відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Крім того, оскільки правовідносин, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Постановою КМУ № 206 від 05.03.2022 установлено заборону нараховувати та стягувати інфляційні, пеню та 3% річних до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.
Однак Постановою КМУ № 1405 від 29.12.2023 було внесено зміни в Постанову КМУ № 206 від 05.03.2022 року, які встановлюють заборону нараховувати та стягувати інфляційні втрати та 3% річних до припинення чи скасування воєнного стану в Україні виключно в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, однак м. Черкаси та громади Черкаського району до категорії вищезазначених територій не належать.
Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат у сумі 133,72 грн та 3% річних у сумі 33,06 грн, у зв`язку із простроченням відповідачем оплати за споживчу електричну енергію.
Також, відповідно до п.п. 2 п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії припинення, повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником. Та згідно із п. 7.12. Правил витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку.
Судом встановлено, що у зв`язку із заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію, позивач ініціював процедуру припинення постачання електроенергії в об`єкт споживача по о/р № НОМЕР_1 та поніс витрати в сумі 834,72 грн, що підтверджується інформацією щодо підтвердження обсягів споживання, реєстром споживачів постачальника, яким було припинено електроживлення від 29 лютого 2024 року, актом здачі-приймання робіт за рахунком № 632 від 29 лютого 2024 року.
Як передбачено ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» підлягають до повного задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з постачання електроенергії, ним були надані відповідні послуги відповідачу, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачем, а тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за спожиту електричну енергію за період з червня 2023 року по січня 2024 року заборгованості за спожиту електричну енергію за період з червня 2023 року по січень 2024 року в розмірі 8 136 грн 48 коп.; інфляційних втрат у розмірі 133 грн 72 коп.; 3% річних у розмірі 33 грн 06 коп.; витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 834 грн 72 коп.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з червня 2023 року по січень 2024 року в розмірі 8 136 (вісім тисяч сто тридцять шість) гривень 48 копійок на спеціальний рахунок № НОМЕР_3 в Філії Черкаського обласного управління AT «Ощадбанк», МФО 354507; інфляційні втрати у розмірі 133 (сто тридцять три) гривні 72 копійки на р/р № НОМЕР_4 в Філії АБ «Укргазбанк», МФО 320478; 3% річних у розмірі 33 (тридцять три) гривні 06 копійок на р/р № НОМЕР_4 в Філії АБ «Укргазбанк», МФО 320478; витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 834 (вісімсот тридцять чотири) гривні 72 копійки на р/р № НОМЕР_4 в Філії АБ «Укргазбанк», МФО 320478;
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут», місцезнаходження: вул. Благовісна, 166, м. Черкаси, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя: В. В. Морозов