УХВАЛА

12 травня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю:

секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаним позовом.

У судовому засіданні представник відповідача заявила відвід головуючому судді Ішуніній Л. М., посилаючись на те, що існують обставини, що викликають сумнів у її неупередженості та об`єктивності при розгляді цієї справи, оскільки при постановленні ухвали про зменшення розміру судового збору за подання цієї позовної заяви до 1 000 грн, судом були досліджені лише довідки з податкового органу, що долучені позивачем до заяви, будь-які інші документи, що свідчили б про майновий стан позивача відсутні. Водночас, судом не було встановлено наявності у позивача рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, враховуючи, що предметом позову є визначення частки з майна, вартість якого визначена позивачем в розмірі більше 6 000 000 грн, права власності на яке ним вже зареєстровано.

Крім того, відеозапис, що був доданий позивачем до позовної заяви у якості доказу представник відповідача змогла отримати в електронному суді лише після звернення до голови суду та спливу піврічного терміну, протягом якого неодноразово зверталася до суду з відповідними клопотаннями.

Також, незважаючи на те, що позивачем у позовній заяві було зазначено про те, що відповідач перебуває у довгостроковому відрядженні, суд направляв кореспонденцію за зареєстрованим місцем проживання відповідача, не встановивши її дійсне місце перебування.

Заявник вважає, що такі дії свідчать про заінтересованість судді у розгляді вказаної справи, тому просила відвести головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на те, що вона є необґрунтованою та безпідставною.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявлених відводів, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Ураховуючи те, що заява про відвід подана не за три робочі дні до судового засідання, а була заявлена представником відповідача під час судового засідання, вона вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу судді передбачені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем(чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Водночас частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказана заява не містять підстав, зазначених у статті 36 ЦПК України, які б слугували підставою для відводу судді.

Крім того, суд вважає, що зазначені в заяві представника відповідача, як підстави для відводу незгоди з прийнятими суддею процесуальними рішеннями та процесуальними діями в цій справі, не можуть викликати сумнів у неупередженості судді, чи свідчити про її певну особисту заінтересованість у розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що зміст заяви про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави для відводу головуючого судді Ішуніної Л. М. від розгляду цивільної справи № 760/16721/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості, безсторонності та об`єктивності суддею, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для відводу головуючого судді.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 143, 259-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід судді Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніної Л. М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Ішуніна