Справа № 706/119/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

представника відповідача Прудивуса М.А. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» через свого представника Владко Романа Олеговича звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.08.2019 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування № Z75.23750.005571217, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 49 900 грн, а він, у свою чергу, зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно із погодженим графіком.

За умовами договору, кредит надано строком на 36 місяців під 9,99 % річних. Підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.

Позивач стверджує, що на виконання умов вищевказаного договору Акціонерне Товариство «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Водночас відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

Право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором № Z75.23750.005571217 від 08.08.2019 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») набуло на підставі укладеного 25.07.2023 із АТ «Ідея Банк» Договору Факторингу №01.02-31/23.

Загальний розмір заборгованості, яку позивач, як правонаступник АТ «Ідея Банк», просить стягнути із ОСОБА_1 становить 118 255 грн, з яких: 46 296,35 грн заборгованість за основним боргом; 15 185,59 грн заборгованість за відсотками; 56 773,06 грн заборгованість за іншими процентними платежами.

Постановленою 05.02.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.

У поданому до суду 26.02.2025 через систему «Електронний суд» відзиві на позовну заяву представник відповідача Прудивус Р.М. просив відмовити в позові в частині стягнення комісій на суму 56 773,06 грн та відсотків за користування кредитом в сумі 15 185,59 грн. А також зазначив, що позивачем не доведено його право вимоги до відповідача, оскільки ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не долучило до позову доказів відступлення права вимоги та підтвердження правомірності набуття позивачем статусу нового кредитора. За відсутності в позивача оригіналу чи належним чином завіреної копії Реєстру боржників як доказу наявності отриманого права вимоги до відповідача представник просив відмовити в позові.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До позовної заяви долучено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення сторона позивача не заперечує, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Його представник адвокат Прудивус М.А. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково на суму заборгованості за тілом кредиту, у задоволенні позову в частині стягнення із ОСОБА_1 процентів та комісії просив відмовити, позаяк це ті платежі, які на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не можуть стягуватись із позичальника в період дії воєнного стану.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення у даній справі відкладено до 10 год 00 хв 16.05.2025.

Дослідивши усі надані докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, суд дійшов таких висновків і такого рішення.

08.08.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування № Z75.23750.005571217 (далі по тексту Договір), згідно якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 49 900 гривень строком на 36 місяців під 9,99 % річних. Процентна ставка відповідно до п.1.3 Договору є змінюваною (а.с. 6).

Пунктом 1.5 Договору передбачена плата за надання послуг із щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, розмір якої визначено відповідно до пункті 5 Додатку №1 як «інші послуги банку».

Датою повернення кредиту сторони визначили 08.08.2022. Повернення заборгованості здійснюється через відкритий у банку рахунок відповідача згідно Графіку, викладеного в Додатку № 1 до договору (п.1.6).

Підписанням 08.08.2019 Договору кредиту та страхування № Z75.23750.005571217 ОСОБА_1 акцептував оферту ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» на укладення договору добровільного страхування життя, який відповідно до ст. 634 ЦК України є договором приєднання (п. 2 Договору).

За умовами пункту 2.1 Договору сплачується одноразовий страховий внесок у розмірі 6 882,76 грн. Строк дії договору страхування життя із 08.08.2019 по 08.08.2020. Вигодонабувачем за договором страхування життя є АТ «Ідея Банк».

У пункті 4 Договору сторони погодили, що невід`ємною його частиною є Додаток №1, у якому викладено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів.

Договір кредиту та страхування № Z75.23750.005571217 від 08.08.2019 підписано власноруч позичальником ОСОБА_1 .

Згідно із підписаним відповідачем паспортом споживчого кредиту, кредит йому видано на таких умовах: сума кредиту 49 900 грн; строк кредитування 36 місяців; тип кредиту споживчий; мета отриманого кредиту споживчі цілі; процентна ставка, % річних 9,99 %; тип процентної ставки змінювана; плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,89 % щомісячно від початкової суми кредиту; орієнтовна загальна вартість кредиту 109 876,40 грн (а.с. 8).

За умовами Договору та згідно із долученим до паспорту споживчого кредиту графіку щомісячних платежів відповідач за період із 08.09.2019 по 08.08.2022 мав сплатити 109 876,40 грн, з яких: 49 900 грн тіла кредиту; 8060,44 грн проценти за користування кредитом та 51 915,96 грн плати за обслуговування кредитної заборгованості (а.с. 8).

Грошові кошти в сумі 43 017,24 грн перераховані відповідачу на відкритий в банку на його ім`я рахунок, а 6 882,76 грн перераховані як страховий платіж по договору добровільного страхування життя, що підтверджується ордерами розпорядженнями № 1 та № 2 від 08.08.2019 (а.с. 9).

Факт отримання обумовлених в Договорі грошових коштів в розмірі 49 900 грн відповідач та його представник не заперечують.

На виконання умов Договору ОСОБА_1 сплатив банку 60 358,08 грн, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я відповідача, за період із 08.08.2019 по 25.07.2023 (а.с. 14).

Відповідно до здійсненого 25.07.2023 АТ «Ідея Банк» розрахунку заборгованості, за відповідачем обліковується заборгованість за договором № Z75.23750.005571217 від 08.08.2019 у розмірі 118 255 грн, з яких: 46 296,35 грн заборгованість за основним боргом, 15 185,59 грн заборгованість за відсотками та 56 773,06 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.13).

25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договору факторингу № 01.02-31/23, відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників, у тому числі до відповідача по справі (а.с. 15 20).

За змістом наданого позивачем реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло до відповідача право вимоги по Договору № Z75.23750.005571217 від 08.08.2019 у розмірі 118 255 грн, з яких: 46 296,35 грн заборгованість за основним боргом, 15 185,59 грн заборгованість за відсотками та 56 773,06 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с. 27, 107 109).

На підставі рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» № 1 від 25.03.2024 змінено назву юридичної особи із Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (а.с. 29 30).

Таким чином, позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») належить право вимоги до відповідача за кредитним договором № Z75.23750.005571217 від 08.08.2019 на підставі укладеного Договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що між сторонами склались правовідносини, які врегульовані нормами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 зроблено висновок про те, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 виникли зобов`язання за укладеним 08.08.2019 кредитним договором № Z75.23750.005571217. Сторони уклали договір в письмовій формі та досягли згоди щодо всіх його істотних умов, правомірність договору сторонами не оспорюється.

Відповідач та його представник факт одержання кредитних коштів не заперечували, а тому суд вважає зазначену обставину такою, що не підлягає доказуванню.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів.

Із досліджених в судовому засіданні копій кредитного договору Z75.23750.005571217 від 08.08.2019 та паспорту споживчого кредиту судом встановлено, що сторони досягли згоди щодо умов кредитування, мети та строку кредитування, розміру та порядку сплати процентів за користування кредитними коштами.

Із погодженого сторонами графіку платежів убачається, що відповідач зобов`язався сплатити в період із 08.09.2019 по 08.08.2022 на користь ТОВ «Ідея Банк» проценти в сумі 8 060,44 грн.

Водночас позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за процентами в розмірі 15 185,59 грн. При цьому, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не надано розрахунку зазначеного боргу, не вказано період за який він виник та проценту ставку, за якою обраховано цей борг.

Окрім того, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Із долученої представником відповідача копії військового квитка судом встановлено, що ОСОБА_1 17.03.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 призваний до лав Збройних Сил України для проходження військової служби та 18.05.2023 звільнений зі служби в запас за сімейними обставинами (а.с. 66 67), а тому нараховані за період із квітня по серпень 2022 року відсотки в сумі 198,37 грн стягненню не підлягають.

У зв`язку із недоведеністю належними та допустимими доказами розміру заборгованості по процентах за кредитним договором в сумі 15 185,59 грн, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 проценти в розмірі, що погоджений сторонами, за вирахуванням сплачених відповідачем сум та нарахованих процентів за період перебування відповідача на військовій службі: 8 060,44 грн 1 616,76 (423,38 грн + 2,27 грн + 399,98 грн + 2,65 грн + 403,05 грн + 5,29 грн + 380,14 грн) 198,37 грн = 6 245,31 грн.

При вирішенні позовної вимоги щодо стягнення із відповідача заборгованості за комісією з обслуговування кредитної заборгованості за договором в розмірі 51 915,98 грн суд виходить із таких положень чинного законодавства та встановлених фактичних обставин.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесене щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Судом встановлено, що умовами Договору № Z75.23750.005571217 від 08.08.2019 передбачено сплату відповідачем щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,89% від суми кредиту.

Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості, передбачена і в графіку платежів та складає 1 442,11 грн щомісячно.

При цьому в кредитному договорі не зазначений перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості (розрахунково-касове обслуговування).

Отже, суд приходить до висновку, що банк не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому його положення щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення комісії в розмірі 56 773,06 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на виконання умов договору ОСОБА_1 сплатив 5 237,67 грн комісії, що підтверджується наданою позивачем випискою про рух коштів по рахунку (а.с. 14).

Оскільки на виконання умов нікчемного правочину відповідач сплатив 5 237,67 грн процентів, суд вважає за необхідне зарахувати ці кошти на погашення заборгованості за тілом кредиту, тоді сума боргу за тілом кредиту становитиме: 46 296,35 грн 5 237,67 грн = 41 058,68 грн.

Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню із відповідача складає: 41058,68 грн (тіло кредиту) + 6 245,31 грн (проценти) = 47 303,99 грн.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути у відшкодування сплаченого судового збору 968,96 грн (2 422,40 * 40%).

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280-283, 287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № Z75.23750.005571217 від 08.08.2019 у розмірі 47 303 (сорок сім тисяч триста три) гривні 99 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту 41 058 (сорок одна тисяча п`ятдесят вісім) гривень 68 копійок, заборгованість за процентами 6 245 (шість тисяч двісті сорок п`ять) гривень 31 копійка.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судові витрати в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок понесені позивачем на сплату судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений та проголошений о 10 год 00 хв 16.05.2025.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, 03126.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА