САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1179/25
Провадження №2/726/244/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 726/1179/25 за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом у якій позивач просить суд визнати за ним, у порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, до складу якого входять: житловий будинок загальною площею 51,10 кв. м, житловою площею 40,10 кв. м, літня кухня літ. Б. літня кухня літ. В, сараї літ. Г, Д, криниця № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожі № 3, № 4, вигрібна яма № 5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що є рідним сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що мати на випадок смерті залишила заповіт у якому усе своє майно, в тому числі і спірний будинок, заповіла йому. Також вказує про те, що на день смерті проживав із померлою матір`ю у спірному будинку, фактично спадщину прийняв, оскільки звернувся із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Унгуряну В.А., однак у межах спадкової справи № 88 нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом), оскільки у померлої відсутній правовстановлюючий документ на майно

Таким чином, у зв`язку із неможливістю оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок на ім`я спадкодавця, позивач з посиланням на відповідні правові норми просить суд задовольнити позов.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Вказана вище позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 04.04.2025 та того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно із даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 08.04.2025 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 15.04.2025 про що повідомлено сторони.

В подальшому судові засідання у справі відкладалися.

Заходів спрямованих на забезпечення позову та доказів судом не вживалося.

Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити, з підстав у ньому зазначених.

Від представника відповідача Чернівецької міської ради Осовської М. надійшла заява у якій остання просить розгляд справи провести за відсутності представника Чернівецької міської ради за наявними доказами. Вирішення справи залишають на розсуд суду та просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Принагідно повідомляє, що за наявними в департаменті урбаністики та архітектури міської ради топографічним планом М1:2000, який виконаний у 2021 році, відстані від житлового будинку та господарських будівель на АДРЕСА_1 , до існуючих будівель, розміщених на суміжних земельних ділянках, відповідають вимогам ДБН Б.2.2-12:12019 «Планування та забудова територій».

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши їх доказами, яким надана відповідна правова оцінка, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 86 років, про що 14.03.2019 складено відповідний актовий запис № 5 та що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області 14 березня 2019 року (а.с.12).

Відповідно до даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Чорнівською сільською радою Новоселицького району 11 червня 1963 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а його матір`ю вказана ОСОБА_2 (свідоцтво російською мовою).

Згідно з даними Довідки Чернівецької міської ради про реєстрацію/останнє місце проживання № 632173 від 02.07.2024, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а разом із померлою за цією ж адресою був зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до даних Заповіту ОСОБА_2 , посвідченого 11.06.2014 секретарем виконавчого комітетом Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області і зареєстрованого в реєстрі за №?88, ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження відповідно до якого усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, в тому числі житловий будинок зі всіма будівлями та спорудами, земельні ділянки, згідно погосподарської книги, ощадні книжки і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1 .

Згідно із даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 57687959 від 25.09.2019 заповіт зареєстрований та є чинним.

Також суду надано заяву ОСОБА_1 від 25 вересня 2019 року про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину із якою останній звертався до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Унгуряну В.А. та на підставі якої нотаріусом було відкрито спадкову справу № 88 (№220/19 у нотаріуса).

У заяві вказано про наявність інших спадкоємців за законом дітей померлої: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у своїх заявах адресованих суду вказують про те, що не претендують на прийняття спадщини після смерті матері за законом та не заперечують щодо задоволення позову.

12.07.2024 ОСОБА_1 звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Унгуряну В.А. № 382/02-01 від 12.07.2024 відмовлено ОСОБА_1 , як спадкоємцю за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2 , у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки правов власності на це майно за померлою не зареєстровано та нотаріусу не надано документа, що посвідчує право власності померлої на це майно.

Також суду надана копію Технічного паспорту житлового будинку садибного типу з господарськими приміщеннями, який виданий Чернівецьким комунальним бюро технічної інвентаризації 10.06.2024 та Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу TIo1:2220-9640-10853956 згідно із якими будинок садового типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , складається з: житлового садового будинку (літера А) - загальною площею 51,1 кв. м, житловою площею 40,10 кв. м; ганку (літера а2) - 0,9 кв. м; літньої кухні (літера Б) площею забудови - 47,9 кв. м; мансарди; балкона; літньої кухні (літера В) - площею забудови 40,2 кв. м; ганку; сараю (літера Г) - 6,60 кв .м; сараю (літера Д) - 26,0 кв. м; криниці (№?1) - 6,0 кв. м; воріт з хвірткою (№?2) - 12,0 кв. м; огорожі (№?3) - 71,4 кв. м, огорожі (№?4) - 33,8 кв. м; вігрібної ями (№?5) (а.с.14- 34).

Відповідно до даних Звіту №?32-2024 про оцінку майна житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами без врахування ПДВ, станом на дату оцінки 20.12.2024, становить 465 685 гривень (а.с.35-59).

Згідно із даними Довідки № 808, виданої Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації від 14.06.2024, житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г,Д» побудовано до 05.08,1992 року (довідка Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 10.04.2024). Побудовано криницю № 1, огорожі № 2-4, вигрібну яму № 5, що не потребують дозвільних документів на виконання будівельних робіт згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №?406 від 07.06.2017. Крім того побудовано літню кухню літ. «Б» (дозвільні документи в ЧКОБТІ не надано).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що міститься в інформаційній Довідці №?386583133 від 12.07.2024, відсутні відомості про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та реєстрація права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 не проведена.

За життя ОСОБА_2 не зареєструвала право власності земельну ділянку, на якій зведено житловий будинок та господарські споруди, в передбаченому законодавством порядку, що підтверджується даними відповідей на адвокатський запит. Згідно із даними відповіді архівного відділу, викладеної у Архівній довідці № ІІ-05-06-05-4/21 від 14.05.2025, вказано про те, що в документах архівного фондів виконком Чорнівська сільська Рада народних депутатів та Чорнівська сільська рада Новоселицького району Чернівецької області в протоколах сесії та засідань виконкому Чорнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області даних щодо передачі у власність / у користування гр. ОСОБА_5 земельних ділянок за період 1991 - 1995 року не виявлено.

Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, листом №?01-02 від 13.02.2025 повідомив про те, що у них відсутня інформація про те чи передана земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 у власність, орендне користування фізичним або юридичним особам, чи має земельна ділянка статус «земель запасу Чернівецької міської територіальної громади».

Вирішуючи заявлені вимоги на підставі досліджених доказів, суд враховує такі правові норми.

Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, згідно з вимогами ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Згідно з ч.1 та ч.3 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку.

Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Статтею 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Згідно із положеннями Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 № 12/5-126 роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05.08.1992, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами).

Беручи до уваги зазначені нормативно правові акти, ВССУ у Листі № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013, робить висновок, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності, в порядку спадкування, на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Отож, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Зазначений висновок міститься також в постанові Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 1540/3952/18 та узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15.10.2020 у справі № 623/214/17.

Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, передбачено у ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Однак за життя ОСОБА_2 не зареєструвала право власності та не отримала рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування.

Суд встановив, що згідно з даними технічного документу на спадкове майно, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , збудований до 05.08.1992, а будь яких документів, які б підтверджували право власності спадкодавця ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно у спадкоємця немає. Тобто, на період завершення будівництва діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, якими не було передбачено процедуру реєстрації права власності та введення нерухомого майна в експлуатацію, а факт існування спірного будинку садибного типу та приналежних до нього споруд підтверджується даними долученого Технічного паспорту від 12.06.2024.

Також представниця відповідача повідомила, що за наявними в департаменті урбаністики та архітектури міської ради топографічним планом М1:2000, який виконаний у 2021 році, відстані від житлового будинку та господарських будівель на АДРЕСА_1 , до існуючих будівель, розміщених на суміжних земельних ділянках, відповідають вимогам ДБН Б.2.2-12:12019 «Планування та забудова територій».

Позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2 спадщину прийняв, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від неї, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно в поза судовому порядку через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок у спадкодавця.

Розбіжності у написанні прізвища померлої та сина можуть бути викликані різним перекладом прізвища з російської мови на українську мову та не є суттєвими. Інші спадкоємці за законом, що не проживали із померлою, не заявили про своє право прийняти спадщину або не прийняти її, зі свого боку заявили суду, що не претендують на майно та не заперечують щодо задоволення позову.

Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За наявності на спірний будинок відповідної технічної документації, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно у померлої, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому (позасудовому) порядку, а також враховуючи також те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, такими, що ґрунтуються на законі, та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1233, 1268, 1269, 1273 ЦК України та керуючись ст.ст. 12,13, 16, 49, 82, 211, 247, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, до складу якого входять: житловий будинок загальною площею 51,10 кв. м, житловою площею 40,10 кв. м, літня кухня літ. Б., літня кухня літ. В, сараї літ. Г, літ. Д, криниця № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожі № 3, № 4, вигрібна яма АДРЕСА_2 .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев