Справа №2-1722/11
Провадження №2-з/175/49/25
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2025 року с. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бойко О.М.,ознайомившись з матеріалами цивільної справи за клопотанням ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верес», Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебувала справа №2-1722/11 (№2-6316/10) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості.

13 травня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №2-1722/11 (№2-6316/10) накладенні ухвалою суду від 29.11.2010 року.

26 травня 2025 року з архіву суду до головуючого судді були переданні матеріали цивільної справи №2-1722/11 (№2-6316/10) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості для розгляду клопотання.

За автоматизованим розподілом справ між суддями програмою «Д-3», цивільну справу було розподілено до провадження судді Бойко О.М.

На підставі ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що є підстави для заявлення самовідводу головуючому судді по справі з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, що свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу, відповідно, - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Встановлено, що матеріали цивільної справи №2-1722/11 (№2-6316/10) за заявою ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №2-1722/11 (№2-6316/10) накладеній ухвалою суду від 29.11.2010 року - передано для визначення судді у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Автоматизованою системою документообігу суду Бойка О.М. визначено головуючим суддею у цивільній справі №2-1722/11 (№2-6316/10) (провадження №2-з/175/49/25) за клопотанням ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, судом було встановлено, що в провадженні судді Бойка О.М. вже знаходилась справа №2-1722/11 (№2-6316/10) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 31 березня 2011 року було задоволено самовідвід судді Бойка О.М. та було здійснено повторний перерозподіл судової справи. У подальшому головуючим у цій справі був Суддя Макаров М.О.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності норми п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України є підстави для заявленого самовідводу, з метою уникнення сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Бойка О.М. в цій цивільній справі, оскільки було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Канцелярією суду було не враховано, що суддя Бойко О.М. приймав участь у розгляді вказаної цивільної справи, та не було виключено суддю з автоматизованого розподілу судової справи.

З врахуванням наведеного, для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, головуючий по справі підлягає самовідводу.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву головуючого судді Бойка О.М. - задовольнити.

Відвести суддю Бойко Олександра Михайловича від розгляду справи №2-1722/11 (№2-6316/10) (провадження №2-з/175/49/25) за клопотанням ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верес», Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про скасування заходів забезпечення позову.

Цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову - передати для повторного авторозподілу згідно положень ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Бойко О.М.