КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження 22-з/824/584/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду
цивільних справ:
головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,
представники відповідачів Науменко О.Г. , Приймак А.О. ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяви представника ОСОБА_4 - Науменка Олексія Григоровича та представника ОСОБА_5 - Приймак Аліни Олександрівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування квартири, -
31 березня 2025 року Київським апеляційним судом постановлено рішення, яким відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 , залишено без змін рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року та додаткове рішення від 10 жовтня 2024 року.
02 квітня 2025 року ОСОБА_4 , через представника Науменка О.Г. , подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в апеляційній інстанції, у розмірі 21 635,80 грн. У заяві зазначено, що витрати включають підготовку відзиву на апеляційну скаргу (1500,00 грн), участь у судовому засіданні 31.03.2025 (10 000,00 грн) та поштові витрати (67,90 грн), що підтверджується договором про надання правової допомоги №15-12/2020 від 15.12.2020, актом приймання-передачі №5 від 02.04.2025, квитанцією до прибуткового касового ордера №31 від 02.04.2025 та квитанціями про поштові відправлення.
04 квітня 2025 року ОСОБА_5 , через представника Приймак А.О. , подала заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Витрати включають формування правової позиції, підготовку відзиву на апеляційну скаргу та участь у судовому засіданні, що підтверджується договором про надання правової допомоги б/н від 07.02.2023, актом приймання-передачі №1 від 04.04.2025, ордером адвоката та квитанціями про поштові відправлення.
Заявники зазначили, що попередній орієнтовний розрахунок витрат у розмірі 15 000,00 грн кожен був поданий у відзивах від 20.01.2025, а уточнені витрати подано відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
09 травня 2025 року позивач ОСОБА_6 , через представника ОСОБА_1 , подав заперечення на заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення витрат на правничу допомогу. У запереченнях позивач стверджує, що відповідачі порушили порядок подання доказів, передбачений ч. 8 ст. 141 та ч. 1 ст. 246 ЦПК України, оскільки не обґрунтували поважні причини неподання доказів витрат до закінчення судових дебатів, а договори про надання правової допомоги (№15-12/2020 від 15.12.2020 та б/н від 07.02.2023) були доступні раніше. Розмір витрат є неспівмірним відповідно до ч. 3-5 ст. 137 ЦПК України, оскільки справа не є складною, доводи відзивів повторюють позицію в суді першої інстанції, а розгляд тривав не більше години. Зокрема, включення до акту ОСОБА_4 таких послуг, як ознайомлення та аналіз апеляційної скарги, є дублюванням, а підготовка розрахунку витрат не підлягає відшкодуванню (постанова Об`єднаної палати КГС ВС від 02.02.2024 у справі №910/9714/22). Договори не містять порядку оплати за послуги в межах цієї справи, а додаткові угоди не надані, що порушує вимоги ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Заявлені суми (21 635,80 грн та 15 000,00 грн) є завищеними порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг і не відповідають критеріям розумності та пропорційності (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи заяв, матеріали справи та думку учасників, доходить висновку про задоволення заяв у повному обсязі, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Заявниками дотримано вказаний порядок та строки.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом; 3) обсягом наданих послуг; 4) ціною позову та значенням справи для сторони.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Судом встановлено, що правова допомога у справі надавалась адвокатами Науменком О.Г. (для ОСОБА_4 ) та Приймак А.О. (для ОСОБА_5 ). Надані документи, зокрема договори, акти, квитанції, підтверджують факт надання правової допомоги та понесення витрат.
Щодо заяви ОСОБА_4 .
Витрати на підготовку відзиву (1500,00 грн), участь у судовому засіданні 31.03.2025 (10 000,00 грн) та поштові витрати (67,90 грн) є обґрунтованими, підтвердженими відповідними документами та співмірними з виконаною роботою і складністю справи. Загальна сума витрат становить 21 635,80 грн.
Щодо заяви ОСОБА_5 .
Витрати на формування правової позиції, підготовку відзиву та участь у судовому засіданні (15 000,00 грн) є обґрунтованими, підтвердженими актом приймання-передачі №1 від 04.04.2025 та іншими документами, співмірними з обсягом виконаної роботи та значенням справи для сторони. Загальна сума витрат становить 15 000,00 грн.
Щодо доводів заперечень про порушення строків подання доказів (ч. 8 ст. 141, ч. 1 ст. 246 ЦПК України), вони апеляційним судом відхиляються.
Позивач стверджує, що відповідачі не обґрунтували поважні причини неподання доказів до закінчення дебатів, а договори були доступні раніше. Однак відповідачі подали попередні орієнтовні розрахунки витрат (15 000,00 грн кожен) у відзивах, що відповідає ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Уточнені докази (договори, акти, квитанції) подано протягом п`яти днів після рішення від 31.03.2025 (02.04.2025 та 04.04.2025), що відповідає встановленим строкам. Позивач не довів, що відповідачі діяли недобросовісно чи свідомо затримували подання доказів, а суд визнав ці докази належними (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Щодо неспівмірності витрат (ч. 3-5 ст. 137 ЦПК України), заперечення також відхиляються.
Позивач вважає суми 21 635,80 грн ( ОСОБА_4 ) та 15 000,00 грн ( ОСОБА_5 ) завищеними, оскільки справа не є складною, доводи відзивів повторюють позицію суду першої інстанції, а розгляд тривав годину. Водночас, справа стосувалася визнання недійсним договору дарування квартири, що має значну матеріальну цінність для сторін, а також правові наслідки для майнових прав (п. 4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Підготовка відзиву включала аналіз апеляційної скарги, формування правової позиції та узгодження із судовою практикою (акти №5 від 02.04.2025 та №1 від 04.04.2025).
Участь у засіданні 31.03.2025 передбачала підготовку, явку та захист позиції, що є стандартною практикою адвокатської діяльності. Тривалість засідання (до однієї години) не зменшує обсягу підготовчої роботи.
Позивач не надав доказів ринкових цін на адвокатські послуги, які б спростовували заявлені суми, що покладає на нього обов`язок доведення неспівмірності (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Щодо відсутності порядку оплати в договорах, заперечення також відхиляються.
Позивач стверджує, що договори (№15-12/2020 та б/н від 07.02.2023) не містять порядку оплати за послуги в цій справі, а додаткові угоди не надані. Суд відхиляє цей аргумент, оскільки акти приймання-передачі (№5 від 02.04.2025 для Остряніна, №1 від 04.04.2025 для Єрмольченко) чітко визначають перелік послуг, їхню вартість та факт оплати, що відповідає ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Позивач не спростував дійсність цих документів (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Щодо критеріїв розумності та пропорційності, позивач посилається на постанову ВП ВС від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц), стверджуючи, що суми не відповідають критеріям реальності, необхідності та розумності.
Водночас, апеляційний суд вважає, що витрати ОСОБА_4 (21 635,80 грн) та ОСОБА_5 (15 000,00 грн) є розумними, враховуючи: складність справи (спір про квартиру з ціною позову, що перевищує 1 млн грн, та значенням для майнових прав сторін); обсяг роботи (підготовка відзивів, аналіз скарги, явка на засідання); фінансовий стан сторін (позивач не довів обмеженості своїх фінансових можливостей, а відповідачі підтвердили оплату витрат квитанціями).
Отже, правова допомога надавалась адвокатами Науменком О.Г. (для ОСОБА_4 ) та Приймак А.О. (для ОСОБА_5 ). Надані договори, акти та квитанції підтверджують дійсність і необхідність витрат (ч. 3 ст. 141 ЦПК України). Заперечення позивача щодо порушення строків подання доказів, неспівмірності сум, відсутності порядку оплати та дублювання послуг відхиляються, оскільки відповідачі дотрималися ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а позивач не довів неспівмірність витрат (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Заяви представника ОСОБА_4 - Науменка Олексія Григоровича та представника ОСОБА_5 - Приймак Аліни Олександрівни про винесення додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 21 635,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.
Додаткову постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Головуючий: Судді: