1Справа № 335/9480/23 4-с/335/20/2025
УХВАЛА
20 травня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі судді Крамаренко І.А., за участі секретаря судового засідання Духняк К.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , стягувач КП «Водоканал», на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, -
21.04.2025 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Насонової Марини Сергіївни, стягувач КП «Водоканал», звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, в якій просить визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо відмови у зняття арешту з єдиного банківського рахунку ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №76540523. У скарзі зазначено, що 05.10.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Водоканал» про стягнення 8 972,44 грн. суми заборгованості та 268,40 грн. судового збору.
13.11.2024 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. відкрив виконавче провадження № 76540523 згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.10.2020 по 31.07.2023, у розмірі 8972,44 грн., та судового збору у розмірі 268,40 грн.
13.11.2024 приватний виконавець виніс по зазначеному виконавчому провадженню постанову про арешт коштів боржника.
25.02.2025 на адресу приватного виконавця було направлено заяву ОСОБА_1 про зняття арешту по виконавчому провадженню № 76540523, у зв`язку із тим, що накладений арешт на банківський рахунок ОСОБА_1 є спеціальним рахунком - отримання пенсії, єдиний вид доходу. Також, 25.02.2025 на адресу приватного виконавця були направлені довідки, які підтверджують, що на рахунок який накладено арешт, боржник отримує пенсійні виплати, а також довідку про нарахування виплат - пенсія.
Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. відмовив, у зв`язку із тим, що по виконавчому провадженню № 76540523 постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника не виносилась. У зазначеному виконавчому провадженні стягнення звернуто на кошти боржника відповідно до порядку, встановленого ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження та що ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника, у зв`язку із чим заява про зняття арешту з коштів боржника залишена без задоволення.
Вважає, що приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. неправомірно відмовив ОСОБА_1 у знятті арешту з коштів, у зв`язку із чим просить суд, визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича, щодо відмови у знятті арешту з єдиного банківського рахунку ОСОБА_1 за виконавчим провадженням № 76540523.
Ухвалою судді від 22.04.2025, прийнято до провадження скаргу ОСОБА_1 , стягувач КП «Водоканал», на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, в межах виконавчого провадження №76540523. Розгляд скарги призначено до судового розгляду. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича завірені у встановленому законом порядку матеріали виконавчого провадження № 76540523.
07.05.2025 на адресу суду, на виконання ухвали судді від 22.04.2025, від приватного виконавця Проценка Д.Ю. надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №76540523 від 12.11.2024 з примусового виконання.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича перебувало виконавче провадження №76540523 відкрите 13.11.2024 на підставі судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №335/9480/23 від 05.10.2023, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Водоканал» заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.10.2020 по 31.07.2023, у розмірі 8972,44 грн., та судового збору у розмірі 268,40 грн.
13.11.2024 приватним виконавцем у виконавчому провадженні №76540523 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , а саме: накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крі коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
27.02.2025 приватним виконавцем отримано заяву від адвоката Насонової М.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про зняття арешту з банківського рахунку ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №76540523 та стягувати з боржника не більш як 20% пенсії.
Також встановлено, що 18.04.2025 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №76540523, у зв`язку з тим, що виконавчий документ виконано фактично у повному обсязі. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.
Аналізуючи доводи скарги, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно п. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Обґрунтовуючи скаргу, скаржник зазначає що приватний виконавець неправомірно відмовив у знятті арешту з коштів, оскільки накладення арешту на кошти, що складають пенсію боржника після здійснення утримань з неї за виконавчим документом та понад встановлений законом розмір для відрахувань із пенсії, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Так, відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Отже, для забезпечення реального виконання рішення виконавець може накладати арешт, зокрема на майно (кошти) боржника.
13.11.2024, відповідно до вимог статті 56 Закону, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на відкритих рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
У відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець наділений повноваженнями накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках боржника, та звертати на такі кошти стягнення.
Виконавець може накладати арешт на будь-які кошти боржника, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.
Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», банк який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника може та повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та у разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладати арешт, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
В абзаці другому частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.
Враховуючи вищевикладене, законодавцем не покладено на приватного виконавця обов`язку виокремлювати рахунки зі спеціальним режимом використання.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
Отже, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів, згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".
При цьому, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження на адресу приватного виконавця від банківських установ, на адресу яких направлена постанова про арешт коштів боржника, будь-яких повідомлень, що на кошти, на які накладено арешт, заборонено звертати стягнення, не надходило.
Таких відомостей не надано і заявником ОСОБА_1 при звернення до приватного виконавця із заявою про зняття арешту, оскільки документи видані АТ КБ «Приватбанк», які долучені до заяви, не містять інформації щодо статусу коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, які б свідчили про заборону накладення арешту.
Враховуючи вищевикладене, приватний виконавець при винесені постанови від 13.11.2024 про арешт майна діяв виключно в межах своїх повноважень відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та у нього були відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника, за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту.
Крім того, одним із способів примусового виконання рішень майнового характеру є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок та умови якого визначені Розділом 9 Закону України «Про виконавче провадження».
Зокрема ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
З наведеного вбачається, що виконавець накладає арешт на всі рахунки боржника, що ним виявлені в ході примусового виконання рішення, а банк в свою чергу самостійно визначає режим рахунку та приймає рішення про накладення арешту на такий рахунок. Більше того, приписами законодавства передбачено можливість зняття арешту з рахунку боржника у разі, якщо з`ясується, що такий рахунок має спеціальний режим, оскільки при накладенні арешту на рахунок боржника приватний виконавець не володіє інформацією про спеціальний режим такого рахунку, а тому вказує про це в постанові про арешт коштів боржника.
Однак, як випливає із матеріалів виконавчого провадження №76540523, приватним виконавцем постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи боржника не виносилась.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відмова приватного виконавця у знятті арешту за заявою боржника ОСОБА_1 є правомірною, а відтак скаржником не доведено те, що дії приватного виконавця Проценка Д.Ю. щодо відмови у знятті арешту суперечили вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної скарги.
Керуючись ст. ст. 258-260, 449-451, 453 ЦПК України, суд,-
У задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач КП «Водоканал», на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 26.05.2025.

Суддя І.А. Крамаренко