Справа № 950/774/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В.

за участю секретаря - Гладкової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-КРАЙ" про стягнення коштів (орендної плати),

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Рой Інна Володимирівна, в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (юридична адреса: 37300, Полтавська обл., м.Гадяч, вул. Лохвицька, 29, ) на користь ОСОБА_1 заборгованість по рендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :07:001:0245 за 2023 рік, згідно Договору оренди землі № 161 від 1 січня 2016 р. з урахуванням Додаткової угоди №б/н від 11.09.2017 р., обрахованій після утримання податків та інших обов`язкових платежів за 2023 рік в сумі 4407,80 грн. Також представник просив вирішити питання судових витрат, стягнувши на користь позивача судовий збір та 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 25.03.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, провести розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив зменшити суму витрат на правничу допомогу.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,59 га з кадастровим номером :07:001:0245 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на території Кам`янської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині Лебединської міської територіальної громади Сумської області) на підставі Державного акту Срія СМ 132013, що виданий 23.12.2003 року.

Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстрованого за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 337227975 від 28 червня 2023 р.

1 січня 2016 р. між ОСОБА_1 , як орендодавцем та ПрАТ "Райз-Максимко" як орендарем був укладений Договір оренди землі № 161, у відповідності з умовами якого він передала останньому у строкове платне користування належну їй на праві власності вищевказану земельну ділянку площею 2,21 га (рілля) з кадастровим номером :07:001:0245, яка розташована на території колишньої Кам`янської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині Лебединської міської територіальної громади Сумської області) строком на 7 років до 31.12.2022 року зі сплатою орендної плати у розмірі 6,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення Договору становила 4177,86 грн.

11 вересня 2017 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем - ПрАТ "Райз-Максимко" укладено Дадкову угоду до Договору оренди землі № 161 від 01.01.16 року, відповідно до умов якої було підвищено орендну плату до 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення Додаткової угоди до Договору становила 8355,70 грн.

Відповідно до п. 11 Договору оренди землі - орендна плата вноситься у такі строки: до 31.12 поточного року. Одендна плата вноситься за рахунок орендодавця або слачується в іншій формі, погодженій стронами.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України «Про оренду землі»).

Ч.1 ст.93 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Ст.13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст.96 Земельного кодексу України встановлено, що землекористувачі зобов`язані: в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст.21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. ст. 627, 629 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 9 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються спеціальним законом.

Таким законом у сфері регулювання зазначених відносин є Закон України «Про оренду землі». Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону).

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладеннята строкдії договоруоренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що орендна плата із зазначенням її розміру є істотною умовою договору оренди.

Як встановлено судом, сторонами договору ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Край», погоджено істотні умови такого договору (шляхом укладення додаткових угод), зокрема строк його дії та розмір орендної плати. Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом є невиплата орендної плати за період за 2023 рік.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Однак ТОВ «Агро-Край» не надало жодного доказу на підтвердження виконання обов`язку в частині виплати ОСОБА_1 орендної плати за період за 2023 рік.

За умовами додаткової угоди від 11.09.2017, орендна плата складає 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно для земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0245 розмір орендної плати становить 3604,58 грн.

При цьому сума заборгованості розрахована представником позивача із урахуванням сум податків та зборів.

Однак суд зазначає, що відповідно до п.п. 162.1.1, 162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; податковий агент.

Згідно з п.п. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.

Також, відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з п.п. 1.1, 1.4, 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.«а» п.171.2ст.171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Тобто сума орендної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача, мають бути визначені в розмірі, обрахованому відповідно до умов укладеного договору, з подальшим нарахуванням на таку суму податків та зборів. При виплаті доходу нарахування та утримання податків та зборів здійснюється безпосередньо податковим агентом, в даному випадку ТОВ «Агро-Край».

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення орендної плати в розмірі, визначеному позивачем, та стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за земельну ділянку :07:001:0245 з урахуванням індексації в розмірі 4407,80 грн.

Щодо питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.

У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила: для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги адвокат Рой І.В. надала : ордер Серії ВІ №128403, виданий 17.02.2025 (а.с. 22); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ПТ № 2122 від 11.04.2018 № 7 (а.с. 23); договір про надання правничої допомоги від 17.02.2025 (а.с. 23-24); акт виконаних робіт № 1 до вищевказаного договору (а.с. 25 зворот), відповідно до якого вартість послуг, наданих адвокатом Рой І.В. становить 5000 грн., з зазначеним детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Суд зазначає, що справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, представництво інтересів позивача у суді не здійснювалось. Виходячи із критерію пропорційності заявлених витрат предмету спору, суд враховує також ціну позову щодо вимог майнового характеру. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, враховуючи заперечення відповідача, наявні підстави для зменшення суми витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Агро-Край» на користь позивача 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а також 1211,20 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Рой Інна Володимирівна до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення заборгованості коштів (орендної плати) задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лохвицька, 29; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою кадастровий номер :07:001:0245 за 2023 рік у загальному розмірі 4407,80 грн. з них: 3604,58 грн. (основний борг), 130,95 грн. (3% річних), 512,95 грн. (інфляційни втрати) та 159,32 грн. (пеня).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лохвицька, 29; ) на користь на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. та 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман БАКЛАНОВ