Провадження №2/523/1087/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря - Дмітрієвої В.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача АТ КБ «Приватбанк»: Кирдан А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення неправомірно списаних грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до АТ КБ «Приватбанк», в якій просив, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.66), стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () на свою користь грошові кошти у розмірі 7 481,32 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Позов мотивований тим, що у період часу з 31.03.2021 року по 16.04.2021 року включно, з платіжної картки № НОМЕР_1 (рахунок в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 ), якою користувався позивач, були неправомірно, без його на те згоди списані грошові кошти у загальній сумі 9 115,39 грн.

Про даний факт позивач дізнався випадково, отримавши 16.04.2021 року від АТ КБ «Приватбанк» декілька смс такого змісту: «VIDMOVA. Yak oplatyty UAH na zakardonnomu saiti diznaites na pb.ua/conv/ GOOGLE GARENA, London Internet-splata».

У той же день позивач звернувся до відділення АТ КБ «Приватбанк» з повідомленням про несанкціоноване списання грошових коштів з карткового рахунку з вимогою заблокувати картку та надати виписку по руху коштів на картковому рахунку.

З виписки № QAK250KKQKKSDDNC від 16.04.2021 року позивач дізнався, що з 31.03.2021 року по 16.04.2021 року, шляхом здійснення дрібних транзакцій з рахунку позивача НОМЕР_1 , було списано без його дозволу 9 115,39 грн. на придбання товарів в інтернеті, а саме:

31.03.2021 року 276,54 грн. на: Комп. техніка: 276,54 грн. GOOGLE GARENA, g.co/helppay#;

01.04.2021 року- 1 357,56 грн. на: 1) Цифрові товари GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 2) Цифрові товари GOOGLE GARENA London 2) Комп. техніка: GOOGLE GARENA London 3)Комп. техніка: GOOGLE GARENA, g.co/helppay#;

02.04.2021 року- 1 558,61 грн. на : 1) Цифрові товари GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 2) Цифрові товари GOOGLE GARENA London 2) Комп. техніка: GOOGLE GARENA, g.co/helppay#;

12.04.2024 року 1 210,08 грн. на: 1) Цифрові товари GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 2) Цифрові товари GOOGLE GARENA London 3) комп. техніка: GOOGLE GARENA London 3)Комп. техніка: 315135 GOOGLE GARENA, g.co/helppay#;

16.04.2021 року - 4 712,60 грн. на : 1) Цифрові товари | 4712,60 GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 2) Цифрові товари GOOGLE GARENA London 3) Комп. техніка: GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 4) Цифрові товари GOOGLE AXLEBOLT LTD g.co/helppay#, 5) Оплата товарів/ послуг через інтернет, GOOGLE GARENA, g.co/helppay#.

Позивач зазначає, що до його мобільного номера була підключена послуга СМС-банкінгу, але щодо списання грошових коштів за придбання товарів на закордонних сайтах в інтернеті ніяких смс-повідомлень не отримував.

17.04.2021 року на підставі заяви позивача до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

В досудовому порядку банк відмовив позивачу у поверненні неправомірно списаних грошових коштів, посилаючись на те, що позивачем підключено свою карту до акаунту GOOGLE і в такому випадку платежі на користь даного одержувача можуть відбуватися за запитом GOOGLE без підтвердження смс-паролем.

Посилаючись на те, що ніколи не підключав свою картку до акаунту GOOGLE, не здійснював платежі з придбання товарів GOOGLE, банківську картку не втрачав, іншим особам не передавав, ПІН-коду нікому не повідомляв, а тому списання грошових коштів з рахунку позивача є таким, що здійснене банком незаконно та з порушенням обов`язку збереження грошових коштів на рахунках його клієнта, позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача неправомірно списані грошові кошти.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення представника АТ КБ «Приватбанк» - Яковлєвої-Ангеловської О.А. в яких представник просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. В письмових поясненнях зазначила, що банк є неналежним відповідачем по даній справі, поскільки списання коштів відбулося за вказівкою позивача на користь компанії GOOGLE, при цьому банк лише обслуговує картки клієнта та виконує його розпорядження, відтак належним відповідачем у даній праві повинна бути компанія GOOGLE.

Крім цього, представник відповідача вказала, що з невідомих причини позивач не звертався до компанії GOOGLE з повідомленням щодо скасування переказів.

Спірні операції здійснені у період з 31.03.2021 по 16.04.2021 р. включно, при цьому позивач не звертався ані письмово, ані іншим чином до «Приватбанку» щодо здійснення операцій та блокування карток до моменту здійснення цих операцій, відтак відповідальність за вказані операції несе користувач.

Спеціалістом Департаменту по роботі зі скаргами було створено 15 заявок на оскарження шахрайських операцій в сервісі Google Play по карті 315135 клієнта ОСОБА_1 на загальну суму 1 634,97 грн. За результатами претензійних робіт клієнту ОСОБА_1 платіжною системою були повернуті вказані грошові ( а.с.89-92).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення неправомірно списаних грошових коштів.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.07.2022 року:

- витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» копії заявок стосовно оскарження банківських операцій, які відбулись за картковим рахунком - платіжна картка № НОМЕР_1 , рахунок в АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_2 , ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Суворовським РО ОГУ УМВД 21.11.1996, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), результати проведеної перевірки та розгляду цих заявок.

- витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» порядок та умови розсилань СМС повідомлень, за наслідком здійснення транзакцій, за картковим рахунком - платіжна картка № НОМЕР_1 , рахунок в АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_2 , ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Суворовським РО ОГУ УМВД 21.11.1996, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача АТ КБ «Приватбанк»- Кирдан А.В. просив відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач є власником платіжної картки № НОМЕР_1 , рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 .

Згідно виписки № QAK250KKQKKSDDNC від 16.04.2021 року (а.с.8-23) за період з 31.03.2021 року по 16.04.2021 року, за карткою/рахунком позивача було здійснено ряд операцій з переказу коштів на загальну суму 9 115,39 грн., а саме:

31.03.2021 року 276,54 грн. на: Комп. техніка: 276,54 грн. GOOGLE GARENA, g.co/helppay#;

01.04.2021 року- 1 357,56 грн. на: 1) Цифрові товари GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 2) Цифрові товари GOOGLE GARENA London 2) Комп. техніка: GOOGLE GARENA London 3)Комп. техніка: GOOGLE GARENA, g.co/helppay#;

02.04.2021 року- 1 558,61 грн. на : 1) Цифрові товари GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 2) Цифрові товари GOOGLE GARENA London 2) Комп. техніка: GOOGLE GARENA, g.co/helppay#;

12.04.2024 року 1 210,08 грн. на: 1) Цифрові товари GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 2) Цифрові товари GOOGLE GARENA London 3) комп. техніка: GOOGLE GARENA London 3)Комп. техніка: 315135 GOOGLE GARENA, g.co/helppay#;

16.04.2021 року - 4 712,60 грн. на : 1) Цифрові товари | 4712,60 GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 2) Цифрові товари GOOGLE GARENA London 3) Комп. техніка: GOOGLE GARENA, g.co/helppay# 4) Цифрові товари GOOGLE AXLEBOLT LTD g.co/helppay#, 5) Оплата товарів/ послуг через інтернет, GOOGLE GARENA, g.co/helppay#.

16.04.2021 року на номер телефона позивача ОСОБА_1 від АТ КБ «Приватбанк» надійшли смс повідомлення про відмову у проведенні оплати на закордонні сайти.

16.04.2021 року платіжну картку № НОМЕР_1 належну позивачу було заблоковано.

17 квітня 2021 року на підставі заяви позивача до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. ( а.с.33)

19 квітня 2021 року позивач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з вимогою про повернення неправомірно списаних грошових коштів за період з 31.03.2021 року по 16.04.2021 року на загальну суму 9 115,39 грн. ( а.с.27-31)

З відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 17.05.2021 року, вбачається, що з картки № НОМЕР_5 йдуть постійні оплати на користь GOOGLE. Це означає, що власником підключено карту до акаунту GOOGLE. В такому випадку платежі на користь даного одержувача можуть відбуватися за запитом GOOGLE без підтвердження смс-паролем. (а.с.32 зворот)

13 липня 2021 року на картку/ рахунок позивача ОСОБА_1 надійшло 15 транзакцій з описом «зарахування коштів. Зарахування Chargeback карта НОМЕР_6 » на загальну суму 1 634,97 грн., що підтверджується випискою по картці/рахунку № НОМЕР_7 від 02.12.2021 року (а.с.67-68).

З копії витребуваних за клопотання представника відповідача матеріалів кримінального провадження № 0000490 від 18.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України вбачається, що вказане кримінальне провадження 30 квітня 2021 року закрито постановою дізнавача СД ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Бабаянц О.М. на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із статтями 525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

За змістом статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до ч. 2 вказаної статті грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Згідно з пунктом 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з пунктом 5 розділу VI «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затвердженого Постановою Правління НБУ №705 від 05.11.2014, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Згідно з пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно з п. 1.27 ст. 1 Закону платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до п.6.3 ст.6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими, визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Враховуючи вищезазначене, обов`язок Клієнта (користувача) надійно зберігати та не передавати стороннім особам електронний платіжний засіб та інші персональні дані, які дозволять за його допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжну операцію поширюється як на усі перелічені дані у сукупності, так і на кожен зокрема.

Спірні правовідносини виникли з приводу неправомірного списання грошових коштів з рахунку позивача.

Як стверджував позивач, він не підключав свою картку до акаунту GOOGLE, не здійснював платежі з придбання товарів GOOGLE, банківську картку не втрачав, іншим особам не передавав, ПІН-коду нікому не повідомляв, він є особою похилого віку та взагалі не користується наведеними сервісами.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог сторона відповідача посилається на те, що є неналежним відповідачем за даним позовом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження №61-8249св23) зроблено висновок, що «при відмові у задоволенні позову апеляційний суд вважав, що спірні операції позивачем вчинено за допомогою картки, яка була додана до сервісу Google Pay, який дозволяє безконтактне зняття готівки за допомогою засобів ідентифікації (паролі, QR-код, у тому числі сформований за допомогою системи інтернет-банкінгу, CVV/CVC-кодів, тощо), без розголошення яких інша особа, навіть перевипустивши сім-картку або маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до Приват24, ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з його рахунку. Апеляційний суд вказав, що невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ y мережі Інтернет, і саме клієнт несе повну відповідальність за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на картці даних (пункт 2.1.4.12.3. Умов), а також за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до розголошення ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію; апеляційний суд не врахував, що: саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними; суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що матеріали справи не містять Умов і правил надання банківських послуг, підписаних позивачем, тому їх не можна розцінювати як частину договору банківського обслуговування; суд першої інстанції встановив, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції; ОСОБА_1 як користувач карток своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 521/20764/20 (провадження № 61-4665св22) зазначено, що «апеляційний суд вважав, що клієнт несе повну відповідальність за операції проведені з фізичним пред`явленням його карти. Клієнт у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. Позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів, які підтверджують порушення його прав діями банку, отже, позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають; апеляційний суд не врахував, що: саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними; тому апеляційний суд зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в позові».

Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до його карткового рахунку чи надав інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з рахунку позивача відбулося не за його розпорядженням і він не повинен нести відповідальності за такі операції, іншого відповідачем не доведено. Виявивши безпідставне списання коштів, позивач повідомив про цей факт банк, з метою подальшого запобігання вчиненню несанкціонованих фінансових операцій, також.

Твердження сторони відповідача про те, що списання грошових коштів з рахунку позивача відбулося за вказівкою позивача, так як ним підключено карту до акаунту GOOGLE, суд відхиляє, оскільки відповідачем не доведено, що картку приєднано до сервісу GOOGLE за запитом, вказівкою або згодою позивача. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач стверджуючи, що оспорюванні позивачем операції здійснено на сервісі СООGLE по прив`язаній до акаунту платіжній картці, не зазначив, які дані були введені під час верифікації та яким чином проводилися подальші операції на даному ресурсі СООGLE. Також, не надано жодних доказів проведення позивачем операцій на ресурсі СООGLE, до оспорюваних операцій, що могло би свідчити про те, що саме позивач підключив карту до аккаунту.

Доказів порушення позивачем Умов та правила надання банківських послуг, що призвело до несанкціонованого списання коштів з його карткового рахунку, відповідачем не надано.

Твердження сторони відповідача про те, що банк є неналежним відповідачем суд відхиляє, так як під час розгляду справи судом встановлено, що списання грошових коштів з карткового рахунку позивача відбулося не за його розпорядженням, не з його вини, доказів протилежного до суду не надано, відтак саме на банк покладено обов`язок повернути безпідставно списані кошти на рахунок клієнта (ст. 1073 ЦПК України).

В свою чергу, доводи відповідача про можливість оскарження позивачем транзакцій безпосередньо до GOOGLE, на думку суду не спростовують попередніх висновків суду. Суд констатує, що про таку процедуру оскарження позивач дізнався безпосередньо у судовому засіданні, пояснив що він є особою похилого віку, та не користується такими сервісами взагалі, в свою чергу Банк також не повідомив йому про можливість такого оскарження раніше. З приводу такого порядку обставин, суд навіть оголошував у судовому засіданні перерву, надаючи можливість позивачу скористатися запропонованим Банком порядком оскарження транзакцій, разом із тим станом на той час вже пройшли строки такого можливого оскарження. У будь-якому випадку, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази наявності між позивачем та СООGLE будь-яких договірних відносин, на відміну від його відносин з Банком.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

В свою чергу, закриття кримінальної справи, за фактом таємного заволодіння грошовими коштами з використанням рахунку відкритого на ім`я позивача, не є підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції у період з 31.03.2021 року по 16.04.2021 року на суму 9 115,39 грн. Однак, суд зазначає, що позивач зменшуючи розмір позовних вимог, помилився у розрахунках, тому у судовому порядку підлягає стягненню 7 480, 42 грн. (9115,39 1634,97 грн.)

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем згідно квитанції № 71 від 09.06.2021 року в розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.259,263-265,268,354,355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення неправомірно списаних грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) неправомірно списані грошові кошти у розмірі 7 480,42 грн., а саме за операціями: 31.03.2021 року на суму 276,54 грн.; 01.04.2021 року на суму 1 357,56 грн.; 02.04.2021 року на суму 1 558,61 грн.; 12.04.2024 року на суму 1 210,08 грн.; 16.04.2021 року на суму 4 712,60 грн., з вирахуванням повернутих 13.07.2021 року 1 634,97 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 02.06.2025 року.

Суддя К.О. Далеко