Справа№592/2403/25
Провадження №2/592/1266/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми

у складі: головуючого судді Бичкова І.Г.

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи Сумська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить визначити їй додатковий строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

До початку судового засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Фомінов Р.М. надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав.

У судове засідання відповідач представниця Сумської міської ради не з`явилася, 27.02.2025 року надала до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому просила при розгляді справи прийняти законне і обґрунтоване рішення, не порушуючи прав та законних інтересів інших осіб. Розгляд справи просила провести без участі представника Сумської міської ради.

У судове засідання представник Сумської міської державної нотаріальної контори не з`явився, 07.03.2025 року до канцелярії суду від в.о. завідувача Сумської міської державної нотаріальної контори Світлани Кобзар надійшла заява про розгляд справи без участі представника Сумської міської державної нотаріальної контори. При винесенні рішення у справі покладається на розсуд суду.

У судове засідання третя особа ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Зарічним відділом ЗАГС м. Суми за актовим записом № 120 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 1338, позивачка (дівоче прізвище ОСОБА_4 ) 05.08.2006 року уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом № 2421 (а.с. 14).

Після смерті батька позивачки - ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить садовий будинок, розташований в Садівницькому товаристві «Монтажник» громадської організації «Садівницьке об`єднання «Озерне» № 62 та земельна ділянка для садівництва площею 0.0550 га (кадастровий номер :10:021:0088), згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №027086, розташована за цією ж адресою (а.с. 17-23).

При зверненні 25.06.2024 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено у його видачі після померлого батька, оскільки нею був пропущений шестимісячний строк на звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивачка не приймала спадщину після смерті батька, оскільки була переконана, що після його смерті спадщину прийняла мати, так як остання проживала на момент смерті з померлим за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Мати позивачки - ОСОБА_2 своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Пізніше вона дізналась про те, що, оскільки на момент смерті спадкодавця вона була офіційно розлучена з ним, то має право прийняти спадщину з урахуванням положень ст. 1264 ЦК України, лише в порядку четвертої черги. Після цього мати позивачки фактично відмовилась від прийняття спадщини, так як не бажала сплачувати кошти для переоформлення спадщини.

Таким чином, оскільки позивачці не було відомо, що батьки розлучались, то вона була впевнена, що батьки будуть спадкоємцями один одного в разі смерті когось з них. Саме через збіг обставин, які не були залежними від позивачки, шестимісячний строк на звернення із заявою про прийняття спадщини нею був пропущений.

У 2024 році позивачка дізналась від своєї матері, що остання не прийняла вищевказану спадщину і не має наміру її приймати. Після цього позивачка вирішила оформити спадкове майно на себе, як спадкоємця за законом, а тому вважає, що пропустила строк з поважних причин.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, серед іншого, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також справедливість, добросовісність та розумність.

Нормою ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист її цивільних прав у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить засадам цивільного законодавства України.

Щодо способів захисту прав та інтересів особи Верховним Судом України у Постанові від 21.05.2012 року № 6-10цс11 висловлена правова позиція, в якій, зокрема зазначено, що матеріально - правові способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. 8. 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Керуючись Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 ст. 1 про захист власності - кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч, 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій,

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини с причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачці не було відомо, шо мати не успадкувала після смерті батька спадкове майно.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

З огляду на вищевикладене слідує, що існували обставини, що були перешкодою для вчасного звернення позивачки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і ці обставини суд визнає поважними.

Враховуючи, що причини, з яких було пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини, є поважними, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи Сумська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 265-268 ЦПК України, ст. ст. 16, 1258, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи Сумська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Головуючий: І.Г. Бичков