У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 686/8188/25

2-з/609/2/2025

27 травня 2025 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Ковтунович О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Шумського районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа № 686/8188/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрити провадження у даній справі, підготовче судове засідання по справі призначено на 05 червня 2025 року на 10 год. 30 хв.

27 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою, в якій остання зазначає, що предметом спору по цивільній справі № 686/8188/25 є визначення прав на спільне сумісне майно позивача і відповідача земельна ділянка площею 0,0329 га, (кадастровий номер :02:003:0482), цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у місті Шумськ, Кременецького району Тернопільської області. Вказана земельна ділянка була отримана шляхом об`єднання двох земельних ділянок, які були придбані Відповідачем за спільні кошти 20 серпня 2020 року та 27 травня 2019 року та транспортний засіб марки INFINITI, модель QX60, 2017 року випуску, зареєстрований 20 квітня 2023 року у ТСЦ 6844. Є підстави вважати, що дану земельну ділянка та транспортний засіб, що є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Враховуючи наведене, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0329 га, (кадастровий номер :02:003:0482), цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у місті Шумськ, Кременецького району Тернопільської області та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаної земельної ділянки та на транспортний засіб марки INFINITI, модель QX60, 2017 року випуску, зареєстрований 20 квітня 2023 року у ТСЦ 6844.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборони вчиняти певні дії.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Пункт 6 вказаної Постанови містить роз`яснення про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2019 року у справі № 487/7097/18 та від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що вказане нерухоме майно, на яке просить заявник накласти арешт та заборону вчинення дій, є предметом позову про поділ майна подружжя, що слідує із позовних вимог, викладених ОСОБА_1 у позовній заяві.

Отож, проаналізувавши матеріали справи та доводи заяви про забезпечення позову, враховуючи те, що між сторонами існує спір про поділ майна подружжя, суд приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме: на земельну ділянку площею 0,0329 га, (кадастровий номер :02:003:0482), цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у місті Шумськ, Кременецького району Тернопільської області та транспортний засіб марки INFINITI, модель QX60, 2017 року випуску, зареєстрований 20 квітня 2023 року у ТСЦ 6844, до вирішення спору по суті. Суд вважає, що невжиття саме такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулися з позовом до суду.

ОСОБА_2 є власником нерухомого майна, а тому накладення арешту не обмежує його права володіти і користуватися ним.

Щодо вимог заявника в частині заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, суд роз`яснює, що накладення арешту включає у себе заборону вчиняти будь-які дії із майном на яке накладено арешт.

У відповідності до частин 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З наданих до суду документів, вбачається, що позивач зареєстрована на території України, в матеріалах справа відсутні документи на підтвердження того, що майновий стан позивачки або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, у зв`язку з чим, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтями 149-153, 154, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою задоволити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0329 га, (кадастровий номер :02:003:0482), цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться у місті Шумськ, Кременецького району Тернопільської області та на транспортний засіб марки INFINITI, модель QX60, 2017 року випуску, зареєстрований 20 квітня 2023 року у ТСЦ 6844.

У задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи, Шумському відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відділу «Центр надання адміністративних послуг» Шумської міської ради Тернопільської області, Сервісному центру МВС № 6143, для негайного виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Ухвала суду складена та підписана 27 травня 2025 року.

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ