Справа № 465/5796/23 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В. Я.
Провадження № 22-ц/811/731/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м.Львів

Справа № 465/5796/23

Провадження № 22-ц/811/731/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Львівської міської ради, яка підписана міським головою Садовим Андрієм Івановичем, на ухвалу Франківського районного суду міста Львова, постановлену у м. Львові 14 лютого 2025 року у складі судді Кузя В.Я. у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, скасування державної реєстрації прав з одночасним їх припиненням та визнання недійсними правочинів,-

встановив:

2 серпня 2023 року Львівська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, скасування державної реєстрації прав з одночасним їх припиненням та визнання недійсними правочинів.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2024 року відкладено розгляд справи на 14 лютого 2025 року, визнано обов`язковою явку в підготовче засідання міського голови Садового А.І. для дачі пояснень з приводу обставин справи та зобов`язано надати документи, які містять інформацію про право власності на спірну земельну ділянку площею 0,0268 га з кадастровим номером :07:005:0115, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також документи, які стали підставою для реєстрації спірного об`єкта нерухомого майна на ній. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради, явку представника якої визнано обов`язковою в підготовче засідання для дачі пояснень з приводу винесення розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 16 жовтня 2018 року №537 «Про присвоєння поштової адреси» та зобов`зано надати документи, які стали підставою для винесення цього розпорядження, визнано обов`язковою явку в підготовче засідання начальника юридичного відділу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради Качабульського Ігоря Володимировича для дачі пояснень.

28 січня 2025 року представником Львівської міської ради подано заяву про відвід судді Кузя В.Я. від розгляду цивільної справи №465/5796/23. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 5 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні заяви Львівської міської ради про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від розгляду цивільної справи № 465/5796/23.

У підготовче засідання, призначене на 14 лютого 2025 року, міський голова Садовий А.І. не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, вимога суду про обов`язкову явку в підготовче засідання та надання правовстановлюючих документів не виконана.

Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2025 року відкладено розгляд справи на 14 год. 30 хв. 20 березня 2025 року; визнано безпідставною неявку міського голови Садового А.І. в підготовче засідання, призначене на 11 год. 14 лютого 2025 року та визнано це неповагою до суду. Застосувано до голови Львівської міської ради Садового А.І. заходи процесуального примусу у виді штрафу за неприбуття в судове засідання за викликом суду сторони процесу, явка якого була визнана обов`язковою, та неповагу до суду. Вирішено стягнути з Львівського міського голови Садового А.І. на користь Державної судової адміністрації України штраф в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028 грн.

Ухвалу суду оскаржила Львівська міська рада. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить таку скасувати в частині застосування до Львівського міського голови Садового А.І. заходів процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 3028 грн. за неприбуття в судове засідання за викликом суду та неповагу до суду. Вказує, що процесуальним законом визначено порядок участі юридичної особи в судах, зокрема через інститути представництва або самопредставництва. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який долучений до матеріалів справи, Барда Юрій Михайлович, як представник Львівської міської ради наділений наступними повноваженнями: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (вчиняти дії від імені юридичної особи в судах України в порядку самопредставництва без окремого доручення з усіма правами, наданими законом учасникам справи, крім права відмови від позову, права відмови від апеляційної скарги, права відмови від касаційної скарги, права укладення мирової угоди по справі). Інші обмеження прав представника, які не передбачені цим витягом, у Барди Ю.М. відсутні. Вказує, що Садовий А.І. не є стороною у справі № 465/5796/23. В матеріалах електронної справи відсутні судові повістки про виклик Садового А.І. в засідання 14 лютого 2025 року у справі №465/5796/23, за місцезнаходженням юридичної особи - Львівської міської ради повісток про виклик ОСОБА_5 у судове засідання. Процесуальним законом не визначено право суду встановлювати порядок здійснення представництва інтересів юридичної особи в суді шляхом обрання інституту представництва, чи шляхом вибору конкретного представника - Львівського міського голови. Судом накладено штраф за неприбуття Садового А.І. до суду, саме як представника Львівської міської ради, яка є стороною у справі на відміну від Львівського міського голови, а не в якості іншого учасника судового процесу. Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (частини 1 і 3 статті 128 ЦПК України). Підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу в порядку процесуального примусу є факт недобросовісної поведінки учасника судового процесу, ухилення, тобто уникнення, ігнорування вчинення дій, покладених судом без поважних причин, зловживання процесуальними правами, що має певну мету перешкоджання судочинству, та умисне, без поважних причин, неподання доказів або повідомлення про неможливість їх подання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Цапа П.М., перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. При постановлені ухвали суд першої інстанції виходив з такого.

Оскаржувана ухвала про застосування заходів процесуального примусу мотивована наступним.

Встановлено, що в чергове підготовче засідання 14 лютого 2025 року міський голова Садовий А.І. не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, вимога суду про обов`язкову явку в підготовче засідання та надання правовстановлюючих документів не виконана.

Суд вважає, що в діях міського голови, як позивача наявні ознаки неналежного виконання своїх процесуальних обов`язків, зокрема неприбуття в підготовче засідання за викликом суду сторони процесу.

Таку поведінку міського голови ОСОБА_5 суд визнав як неповагу до суду та застосував до нього заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Згідно із ч.2 ст.214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 цього Кодексу учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Згідно із ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.4 ст.214 цього Кодексу головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 148 цього Кодексу суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 грн.

Відповідно до ст. 148 ЦПК України, у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про застосування до Львівського міського голови Садового А.І. заходів процесуального примусу у виді штрафу за неприбуття в судове засідання за викликом суду сторони процесу та стягнення з нього на користь Державної судової адміністрації України штрафу в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, з огляду на таке.

Встановлено, що судом першої інстанції у цьому провадженні розглядається справа позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_5 , як позивача наявні ознаки неналежного виконання своїх процесуальних обов?язків, зокрема неприбуття в підготовче засідання за викликом суду сторони процесу.

Львівський міський голова Садовий А.І. не є позивачем (стороною) у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Згідно із п. 18 ч. 1 розділу XII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401-VIII.

2 червня 2016 року за №1401-VIII Верховною Радою України о прийнято зміни до Конституції України, відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 11, який передбачає, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Пунктом 11 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачене лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

Процесуальне законодавство розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

Згідно ухвали Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року (справа №303/4297/20), починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, належить підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо трудових (посадових) обов'язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб'єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов'язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов'язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Таким чином, процесуальним законом визначено порядок відстоювання інтересів юридичної особи в судах, зокрема через інститути представництва або самопредставництва.

Встановлено, що 14 лютого 2024 року в судовому засіданні брав участь представник позивача (Львівської міської ради) Барда Ю.М., що стверджується протоколом судового засідання.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Барда Ю.М., як представник Львівської міської ради, наділений наступними повноваженнями: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (вчиняти дії від імені юридичної особи в судах України в порядку самопредставництва без окремого доручення з усіма правами, наданими законом учасникам справи, крім права відмови від позову, права відмови від апеляційної скарги, права відмови від касаційної скарги, права укладення мирової угоди по справі). Інші обмеження, які не передбачені вказаним витягом, у Барди Ю.М. відсутні.

В матеріалах справи відсутні докази про виклик ОСОБА_5 у судове засідання 14 лютого 2025 року у порядку, передбаченому процесуальним законом.

До проявів неповаги належать, зокрема, порушення порядку під час проведення судового засідання; вчинення дій, які свідчать про очевидну зневагу до суду та встановлених у суді правил; невиконання сторонами розпоряджень головуючого; злісне ухилення від явки в суд осіб, без яких неможливий розгляд справи, тощо.

Судом першої інстанції не мотивовано яким чином дії Львівського міського голови, при забезпеченні участі представника позивача у справі з належним чином оформленими повноваженнями, унеможливили розгляд справи.

Статтею 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених ч. 9 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 143, 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 128 цього Кодексу судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідно із ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Право суду на визнання явки учасника справи обов'язковою реалізовується для зобов'язання явки такого учасника у конкретно визначене судове засідання та у випадку необхідності проведення судом певної (окремої) процесуальної дії.

Чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачене право суду визначати конкретного представника, який представляє сторону у справі.

Крім того, належить зазначити, що відповідно до ч.1 ст.148 ЦПК України штраф, як захід процесуального примусу, стягується в дохід державного бюджету, а не в користь Державної судової адміністрації, як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі. Частиною 5 ст. 148 ЦПК України передбачено, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції в частині застосування до Львівського міського голови Садового А.І. заходів процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 3028 грн.

У решті ухвала не оскаржена і не переглядається.

Керуючись: ст. ст. 148, 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради, яка підписана міським головою Садовим Андрієм Івановичем, задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2025 року в частині застосування до Львівського міського голови Садового А.І. заходів процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 3028 грн., - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 20 травня 2025 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ ___Ю.Р. Мікуш ___________________Р.В.Савуляк