Справа № 565/410/25
Провадження № 2/565/276/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Ломази С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вараського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

24 лютого 2025 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на його утримання у розмірі 1/6 частини його доходу, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову довічно.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_3 зазначила, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду в Рівненській області як непрацюючий пенсіонер з 2014 року. Відповідно до рішення ЛКК №293 від 13.06.2022 року має діагноз: цереброваскулярна хвороба, гостре порушення мозкового кровообігу в басейні правої ЗМА з формуванням інсульт, потребує дорого вартісного лікування. Слід зазначити, що позивач є людиною похилого віку, хоча й отримує пенсію, проте інших доходів немає, за станом здоров`я вже не може працювати тобто самостійно не може забезпечити необхідне та належне існування. Син позивача, ОСОБА_2 працює у філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція» АТ НАЕК "Енергоатом", має постійний дохід.

Від представника третьої особи ОСОБА_4 - адвоката Веремчук Н.Л. до суду надійшли письмові пояснення в яких представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька посилаючись на наступне. Позивач не надав суду будь-яких належних доказів на підтвердження того, що він потребує матеріальної допомоги, хоча це є його процесуальним обов`язком. Також вважає, що подання позову є зловживання правом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, проте від представника ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте був завчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Подав заяву про визнання позову у повному обсязі.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Підставами для такого висновку суду є наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 14.02.2005 року підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером з 15.11.2004, а отже є непрацездатним.

Разом з тим, обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2019 року у справі №212/1055/18-ц. Верховний Суд неодноразово вказував (зокрема, у постановах від 28.11.2018 р. у справі №676/5118/16-ц, від 10.10.2018 р. у справі № 301/160/17) на те, що необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги, адже держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб: пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, тощо.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10.10.2018 р. у справі №301/160/17, від 16.04.2018 р. у справі №759/1315/17, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1,2 ст.77 ЦПК України).

В той же час, позивачем до суду не подані докази того, що він не забезпечений прожитковим мінімумом, а також того, що потребує допомоги. Подані документи, які підтверджують наявність у нього хвороб не є достатніми для висновку про розмір витрат, які він потребує у зв`язку з таким лікуванням. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, оскільки позивачем не подано доказів на підтвердження обставин, які мають значення для розгляду справи, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, а отже у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 3, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.182,199-201 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Вараський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Головуючий суддя І.Ю.Зейкан