УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко К.В., представника позивача Прокоп`євої Т.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів та офіційних письмових пояснень у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
14.04.2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідач просить суд витребувати у позивача докази: усі правовстановлюючі документи та вказати нормативну базу, завірену копію протоколу про утворення Концерну «МТМ», завірену копію свідоцтва про державну реєстрацію, реквізити фінансового рахунку, з якого відбувається фінансування Концерну «МТМ», завірену копію договору про надання житлово-комунальних послуг між Концерном «МТМ» та територіальною громадою (юридичною особою) м.Запоріжжя, завірену копію нормативно-регуляторних актів, яким визначено перелік надаваних послуг, їх якість і формування цін на відповідні послуги, завірену копію договору надання послуг між Концерном «МТМ» та відповідачем, завірену копію персональної згоди на обробку персональних даних. Також просить надати офіційні письмові пояснення чи звертався позивач до відповідача з приводу укладання договору, сплати послуг, чи сплати боргу чи будь чого.
Відповідач у судовому засіданні 16.05.2025 року просить задовольнити клопотання про витребування доказів та офіційних письмових пояснень, з пістав, що викладені у клопотанні.
Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував з підстав його безпідставності.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно із ч.2 та 3 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів, спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.
Зі змісту вказаних статтей вбачається, що у вказаній заяві, мають бути зазначені: обставини, що можуть бути підтверджені доказами, які необхідно забезпечити. Ці обставини повинні належати до предмета доказування у справі; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим; справа для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити. Крім того, у заяві потрібно обґрунтувати що особа вчинила всі можливі заходи для отримання необхідних відомостей, однак через обставини, які не залежать від волевиявлення особи чи перебувають поза межами її контролю чи правомірного впливу, отримати запитувані відомості не виявилось можливим та при цьому існує загроза, що в подальшому останні можуть бути втраченими.
Таким чином, виходячи із аналізу наведених норм, суд задовольняє заяву про забезпечення доказів виключно у випадку, якщо є підстави вважати, що відповідний засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Саме, з метою недопущення випадків втрати доказів, забезпечення об`єктивного та всебічного розгляду і вирішення справи, існує інститут забезпечення доказів у цивільному судочинстві.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником не наведено підстав для забезпечення цих доказів, у поданій заяві не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований заявником спосіб, належних та допустимих доказів, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, заявник суду не надає.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Особа, яка заявляє клопотання перед судом про витребування від інших осіб письмових доказів, повинна зазначити: який письмовий доказ вимагається, орган чи особу, у яких він знаходиться, та обставини, які може підтвердити цей доказ. Крім того, у клопотанні слід зазначити обставини, що можуть бути підтверджені доказом, якого необхідно витребувати. Ці обставини повинні входити до предмету доказування у справі, інакше суд може відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів.
Тож, для витребування доказів судом, відповідачу необхідно надати суду докази того, що ним вживалися заходи для отримання доказів, проте безуспішно, в зв`язку з чим ним подається клопотання про витребування доказів, яке повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України.
Відповідачем в порушення ч.1 ст. 84 ЦПК України не надано доказів неможливості самостійно надати запитувані в клопотанні докази, не надано доказів відмови особи, в якої витребовуються докази у наданні зазначених в клопотанні конкретно визначених доказів та не зазначено обставини, які може підтвердити кожний наведений у клопотанні доказ, виходячи із предмету доказування у справі. Тим більше, відповідач підтвердив, що до позивача із заявою про надання таких доказів не звертався.
Більш того, в силу вищенаведених норми процесуального права права офіційні письмові пояснення не є доказом, а відтак відсутні і процесуальні підстави для витребування таких письмових пояснень.
Окрім того, клопотання про витребування доказів заявлено з пропуском встановленого строку. Так, відзив від відповідача надійшов до суду 11.11.2024 року, розгляд справи по суті розпочався 24.01.2025 року, а заява про витребування доказів надійшла 14.04.2025 року після дослідження усіх доказів у справі, на стадії доповнень судового розгляду і особа, яка його подала, не обґрунтувала неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, що також відповідно до ч. 1 ст.84 ЦПК України є підставою для залишення його без задоволення.
На підставі вищевикладеного, з огляду на предмет доказування і підстави заявленого позову, відсутність доказів того, що відповідачем вживалися заходи для отримання доказів, проте докази отримані не були, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів та офіційних письмових пояснень.
Керуючись ст.ст.11, 13, 49, 84 ЦПК України, суд, -
У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів та офіційних письмових пояснень у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відмовити.
Вступна та резолютивна частина ухвали оголошена у судовому засіданні 16.05.2025 року. Повний текст ухвали складено 21.05.2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова