Дата документу 26.05.2025
Справа № 334/2158/25
Провадження № 2/334/1742/25
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Коломаренко К.А.,
при секретарі Цілінко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дегтярьова-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з внесків, що спрямовуються на утримання будинку та прибудинкових територій,
19 березня 2025 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дегтярьова-12», сформована представником позивача адвокатом Пухтій Іриною Олександрівною (діє на підставі Оредру серії АР №1228879 від 16.01.2025р.), до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з внесків, що спрямовуються на утримання будинку та прибудинкових територій в розмірі 6 899,07 гривень.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач ОСОБА_1 (надалі Відповідач) є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , якому на праві спільної часткової власності (інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно додається) належить 2/3 частки квартири загальною площею 52,26 кв. м. ОСОБА_1 також є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створене об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Дегтярьова-12» (надалі Позивач або Об`єднання), копія виписки з ЄДР додається. Іншим співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , якому належала 1/3 частка квартири. Вказана особа померла, про спадкоємців майна ОСОБА_2 на теперішній час у Позивача відсутня інформація. Згідно протоколу № 5 загальних зборів ОСББ від червня 2021 року, внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 5,85 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень 1 поверху, 6,50 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го по 9-й поверх. Відповідач обов`язкові внески не сплачує, у зв`язку із чим, згідно розрахунку заборгованості, за період з листопада 2022 року по січень 2025 року утворилась заборгованість по внескам на утримання будинку у розмірі 5 987,55 грн., 3% річних у сумі 197,93 грн., інфляційні втрати в сумі 713,59 грн. На підставі вищевикладеного, просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 24.03.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.
25.03.2025 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі.
31.03.2025 року до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників, призначено судове засідання.
24 квітня 2025 року від представника позивача Пухтій І.О. надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд», про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, в якій просила стягнути з відповідачасудові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 2 700,00 гривень.
На підставі Закону України № 4273-IX від 26.02.2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», який набрав чинності 25.04.2025 року, відбулася зміна найменування Ленінського районного суду міста Запоріжжя на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, 23.05.2025 року надав заяву, сформовану в системі «Електронний суд» про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать конверти, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідачі у визначений строк не надали суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання та виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з протоколом № 5 загальних зборів ОСББ від 06.06.2021 року, внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 5,85 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень 1 поверху, 6,50 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го по 9-й поверх.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 , відповідно до інформації з інформаційної довідки 417677407 від 13.03.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Отже відповідач є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 в розумінні Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст. 23 Закону).
Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання відповідно до ч. 6 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
До виключної компетенції загальних зборів співвласників, рішення яких, прийняте у відповідності до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників, відноситься, зокрема: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, як випливає із змісту ч. 9 ст. 10 Закону.
Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності, як свідчить зміст ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідачу правильно нараховано заборгованість на належні йому 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 , площа якої становить 34,84 кв.м. при загальній площі квартири 52,26 кв.м.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства.
Обов`язок співвласника своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі встановлений статтею 15 Закону.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 360 ЦК України передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.
Якщо хтось із співвласників відмовиться брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.
Це, зокрема, витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.
При цьому тлумачення вказаної статті свідчить, що управління, утримання та збереження спільного майна не охоплює собою житлово-комунальні послуги. Це зумовлено тим, що житлово-комунальні послуги надаються на підставі договору про надання таких послуг. Більше того, житлово-комунальні послуги надаються не квартирі, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту - власнику (співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо) квартири, який проживає в ній. По своїй суті надання житлово-комунальних послуг направлене на задоволення потреб власника (співвласника, наймача, суб`єкта сервітуту тощо) квартири і споживаються саме відповідним суб`єктом, а не для управління, утримання та збереження квартири, що перебуває в спільній частковій власності.
Враховуючи, що відповідач є власниками спірного майна, загальними зборами ОСББ визначено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку, проте відповідач не виконують свої зобов`язання щодо участі в утриманні багатоквартирного будинку належним чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості з відповідача пропорційно розміру частки у праві власності на квартиру.
Відповідач порушив своє зобов`язання та своєчасно не сплачував витрати на утримання будинку і прибудинкової території, у зв`язку з чим має заборгованість за період з листопада 2022 року по січень 2025 року у сумі 5 987,55 гривні.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, інфляційні втрати позивача внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території становлять 713,59 гривень, 3% річних в сумі 197,93 гривень за період з листопада 2022 року по січень 2025 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією територія Запорізької міської територіальної громади Запорізької області належить до території можливих бойових дій.
Отже нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних за період з листопада 2022 року до січень 2025 року є безпідставним.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути відповідачки на користь позивача заборгованість по оплаті витрат на утримання будинку і прибудинкової території в сумі 5 987,55 гривні.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків.
Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Судом встановлено, що 16.01.2025 між ОСББ «Дегтярьова-12» в особі голови правління ОСОБА_3 та адвокатом Пухтій Іриною Олександрівною укладений Договір про надання правничої допомоги №01/25.
Згідно детального опису виконаних адвокатом робіт та акту прийому-передачу наданих послуг, довідки про отримання адвокатом від ОСББ «Дегтярьова-12» в якості оплати послуг за договором №01/25 від 16.01.2025 року грошові кошти в розмірі 2 700,00 гривень, вбачається, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 2700,00 гривень за ознайомлення адвоката з матеріалами справи щодо заборгованості ОСОБА_1 перед ОСББ «Дегтярьова-12», аналіз обставин та формування доказів (0,5 год.) в сумі 675 гривень та складання позовної заяви та розрахунку заборгованості з урахуванням 3%річних та інфляційних витрат, оформлення їх відповідно до чинного законодавства та надсилання в до суду в системі «Електронний суд» (1,5 години) в сумі 2 025,00 гривень.
Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу через їх неспівмірність складності справи не подавалося.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 343,27 гривень (2 700,00грн * 5 987,55грн / 6 899,07 грн). Також з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 102,35 гривень (2 422,40грн * 5 987,55грн / 6 899,07 грн).
Керуючись статтями 3-5, 10-13, 141, 142, 259, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд,
позов задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дегтярьова-12» по оплаті витрат на утримання будинку і прибудинкової території та комунальних витрат за період з листопада 2022 року по січень 2025 року в сумі 5 987,55 гривень (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім гривень 55 копійок).
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дегтярьова-12» судові витрати у сумі 4 445,62 гривень (чотири тисячі чотириста сорок п`ять гривень 62 копійок), які складаються із: судового збору в сумі 2 102,35 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 343,27 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дегтярьова-12», місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Буковинська, буд. 12, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: Коломаренко К. А.