ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/97/22
Провадження №2/477/227/25
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

14 травня 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судового засідання Резуник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2022 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у кому з урахуванням збільшення позовних вимог просив суд стягнути з останнього на свою користь суму боргу за договором позики від 06 серпня 2021 року у розмірі 270 500 грн, 24% річних за користування позикою у розмірі 11 205, 36 грн, пеню за порушення виконання зобов`язання у розмірі 637 027,25 грн, 60 % річних за прострочення повернення позики у розмірі 275 687, 66 грн та судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 6 500 грн та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 20 липня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а ухвалою від 06 лютого 2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про час та місце розгляду справи не з`явилася. Згідно поштового повідомлення повернутого до суду, позивач за зареєстрованим місцем проживання відсутня.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, відомості про вручення їм судової повістки відсутні.

Частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі сторін, вирішивши в ньому питання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з вимогами частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, тричі не з`явилася у судові засідання, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Ухвалою суду від 16 січня 2025 року до участі у справі в якості позивача, залучено ОСОБА_1 в якості правонаступника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судові засідання 25 лютого 2025 року, 21 березня 2025 року, 24 квітня 2025 року та 14 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду на даний час не надійшло. Тому підстав для розгляду справи по суті у відсутність позивача за позовом немає. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною другою статті 223 ЦПК України, судом не встановлено.

У відповідності до приписів пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд може залишити позовну заяву без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання 24 квітня та 14 травня 2025 року, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про не вручення судової повістки, через відсутність позивача за зареєстрованим місцем проживання, однак про причини неявки суду не повідомила.

Положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статті 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача в разі якщо він повідомив про причини неявки які судом визнані поважними (пункт 3 частини 2). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою пункту 10 частини другої статті 2 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Як зазначено вище, позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про розгляд справи, її неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходили.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

Наслідки, зазначені у пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Як вже зазначалося, якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

За вищевикладених обставин, суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, яким не надано будь яких заяв і доказів на підтвердження підстав неявки, відповідно яких суд міг би зсувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи без позивача.

Згідно частини другої статті 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення повернуті до суду, в судові засіданні, призначенні по справі, не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 223, 257, 258-260ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання заявником її копії.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО