УХВАЛА

19 травня 2025 року

м. Київ

справа № 685/246/23

провадження № 61-5115ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варцаба Сергій Анатолійович, на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 грудня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 березня 2025 року у справі за позовом Фермерського господарства «Веселка» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування земельних ділянок

з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варцаба С. А., через підсистему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 грудня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 березня 2025 року у цій справі.

Касаційна скарга на вказані судові рішення надійшла з пропуском строку

на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Хмельницького апеляційного суду

від 20 березня 2025 року отримано 25 березня 2025 року, що підтверджується доданими до касаційної скарги доказами. Касаційна скарга сформована

у підсистемі «Електронний суд» 25 квітня 2025 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів

з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали,

суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема касаційна скарга подана до суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту судового рішення.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання

про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору

у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, проте заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту

13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 .

За приписами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов

для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України

«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних

з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних

з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої

статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет

та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб

з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19)

та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

З огляду на зміст касаційної скарги та доданих до неї матеріалів

ОСОБА_1 оскаржує судові рішення у справі про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, тобто зазначений спір не пов`язаний

із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій.

Отже, за подання касаційної скарги заявник не звільнений від сплати судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни

до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру,

яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Зважаючи на те, що позовну заяву подано у березні 2023 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня

2023 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.

За частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні

до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті,

в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Разом з тим, на день подання касаційної скарги неможливо встановити точний розмір судового збору за подачу касаційної скарги.

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - визначається вартістю майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі

№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначила, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані

з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви

про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить

про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі

№ 907/9/17 (провадження № 12-76гс18)). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).

Тому вимоги у цій справі про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння (3 земельні ділянки) мають майновий характер, оскільки підлягають грошовій оцінці, проте касаційна скарга та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову (вартість 3 земельних ділянок).

Отже, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варцаба С. А., слід надати докази (наприклад, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел щодо ринкової вартості спірних 3 земельних ділянок), які підтверджують ціну позову

на день подання позовної заяви.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Виходячи з того, що зі змісту поданої касаційної скарги та копій судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день його подання, заявнику необхідно самостійно розрахувати розмір судового збору, виходячи із вартості спірного майна (3 земельних ділянок), та згідно з вимогами Закону України

«Про судовий збір» за наступною формулою (А х 3) ? 1,5 % ? 200 % х 0,8),

де А - це вартість спірного майна, і на підтвердження надати до суду докази його вартості, 0,8 - коефіцієнт для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ,

що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо заявник, відповідно

до ухвали суду, у встановлений строк усуне недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Отже, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки представником заявниці не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варцаба Сергій Анатолійович, про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варцаба Сергій Анатолійович, строк на касаційне оскарження рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 грудня 2024 року

та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 березня 2025 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варцаба Сергій Анатолійович, на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 грудня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 березня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені частиною третьою статті 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк