ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1971/25

Провадження № 22-ц/820/1108/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2025 року, суддя Павловська А.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 12000 грн. щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування наведених вимог зазначила, що під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у сторін народилися діти, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, тому вона звернулася в суд з даним позовом.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.03.2025 року позов задоволено частково. Стягнуто зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 22.01.2025 року і до повноліття старшої дитини, а в подальшому 1500 грн. щомісячно, до повноліття молодшої дитини. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов частково суд виходив з недоведеності позивачем обставин щодо потреби дітей у матеріальному забезпеченні та можливості сплати відповідачем аліментів в сумі 12000 грн. щомісячно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи доводи скарги послалася на неврахування судом обставин, які мають значення для справи, зокрема, працездатність відповідача, відсутність інших утриманців та аліментних зобов`язань, не подання заперечень щодо позовних вимог.

Розгляд справи судом проведено в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, враховуючи зміст позовних вимог та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.12.2024 року у справі №686/27744/24 шлюб між сторонами розірвано. Судом у вказаному рішенні встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

Згідно з інформацією, отриманою з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання дітей зареєстровано за місцем проживання сторін у справі: у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин 1, 2 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», №31111/04, §54).

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд першої інстанції, правильно застосувавши норми матеріального права, врахувавши спільний обов`язок батьків створювати для дітей належні умови, утримувати їх, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог.

З урахуванням вищезазначених вимог СК України та встановлених судом обставин справи, провівши оцінку доказів у відповідності з вимогами статті 89 ЦПК України, суд першої інстанції, за відсутності доказів щодо наявного у відповідача доходу, майнового стану, стану здоров`я, обґрунтовано визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн. на двох дітей щомісячно.

Інші доводи позивача, зокрема, щодо ненадання відповідачем до суду відзиву та своїх заперечень щодо позовних вимог, відсутності у відповідача на утриманні інших осіб, не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться виключно до переоцінки доказів, які були належним чином оцінені судом першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування та (або) зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С.Гринчук

А.М.Костенко

Т.В.Спірідонова