ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 травня 2025 року

м. Харків

справа № 635/6161/24

провадження № 22-ц/818/2186/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2024 року, постановлене під головуванням судді Назаренко О.В., -

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна під час виконання бойового завдання, та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.02.2010 року по 10.10.2023 року (момент загибелі військовослужбовця), про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна, станом на дату смерті військовослужбовця - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2024 року заяву задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна, та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.02.2010 року по 10.10.2023 року. Встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна, станом на дату смерті військовослужбовця - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна. Вказує, що висновок суду про встановлення факту не відповідає фактичним обставинам справи. Посилається на рішення суду від 09.11.2017 року, яким було стягнуто аліменти на користь заявниці на утримання неповнолітньої дитини, та рішення суду від 17.12.2020 року,яким визначено місце проживання дитини разом із матір`ю. Тобто з вказаних рішень та доданих до них документів вбачається, що з 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно, однією сім`єю не проживали, між ними склались неприязні стосунки. ОСОБА_1 має іншого чоловіка, ОСОБА_4 матеріально не допомагав та участі в вихованні дитини не приймав. Вказує, що його син ОСОБА_4 з осені 2019 року мав стосунки з іншою жінкою, з якою мав намір одружитись.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01.02.2010 року по 10.10.2023 року, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків та встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд першої інстанції виходив з доведеності заявницею встановлення факту, що підтверджується письмовими доказами та показаннями свідків.

Проте такі висновки суду першої інстанції не повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання права позивач, в силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 убачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірваний 02 лютого 1994 року. (а.с.72 том том2)

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який був діючим на момент загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 , що було затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» Верховною Ради України від 24.02.2022 № 2102-IX»», Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023 (продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб).

Згідно із записами військового квитка серія НОМЕР_3 від 25.03.2023 року, військовозобов`язаний ОСОБА_4 08 березня 2023 року на підставі Указу Президента України № 59/2023 від 06.02.2023р. призваний у Збройні Сили України по мобілізації Начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 17.03.2023 року № 76 ОСОБА_4 на посаді сержанту резерву був зарахований до особового складу (списків) ВЧ НОМЕР_4 .

Згідно з довідкою від 07.08.2023 року № 3159, виданою Військовою частиною НОМЕР_4 солдат ОСОБА_4 , призваний по мобілізації, перебував на військовий службі у військовій частині НОМЕР_4 до моменту загибелі.

Відповідно до довідки від 11.01.2024 року № 42/2, виданою ВЧ НОМЕР_4 , ОСОБА_5 . вбачається, що загиблий солдат ОСОБА_4 дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_4 від 02.01.2024 року № 2.

У витязі з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії № 518 від 14.02.2024 року зазначено, що травма солдата ОСОБА_4 - «Вибухове руйнування тіла», тобто ТРАВМА І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 22.11.2023 року, актовий запис № 6998 вбачається, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 33 років в селі Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, України.

Указом Президента України № 827/2023 «Про відзначення державними нагородами України» за особисту мужність, виявлену у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане виконання військового обов`язку постановлено нагородити орденом "За мужність" ІІІ ступеня ОСОБА_7 (посмертно) - солдата.

Відповідно до довідки від 20.02.2024 року № 862ВС, виданої ОСОБА_1 Управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації випливає, що ОСОБА_1 є матір`ю опікуном дитини до 14 років - ОСОБА_5 , яка має статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Рішенням від 19.02.2024 року № 18/24 Органом опіки та піклування Мереф`янської міської ради Харківської області надано ОСОБА_5 статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, в зв`язку з тим, що вона зазнала психологічного насильства внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

23.02.2024 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про виплату одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця до ІНФОРМАЦІЯ_7 і подала необхідний пакет документів для отримання виплати одноразової грошової допомоги (далі - «ОГД»), які підтверджують право заявниці, зокрема копії: паспорту громадянки України, свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про смерть, лікарського свідоцтва про смерть, довідки про реквізити, витягу про несудимість.

У заяві про виплату ОГД від 23.02.2024 року ОСОБА_1 зазначила, що їй відомо про інших членів сім`ї загиблого: матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батько ОСОБА_3 . (відомості про батька загиблого невідомо).

Проте для отримання виплати одноразової грошової допомоги заявник має надати ІНФОРМАЦІЯ_10 рішення суду, яке набрало законної сили та стосується призначення ОГД про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків та факту перебування фізичної особи утриманні

На підтвердження своїх доводів заявниця надала до суду письмовий доказ - Акт депутата Мереф`янської міської ради від 05.04.2024 року ОСОБА_8 за формою Додатку № 2 до рішення ІХ сесії Мереф`янської міської ради від 05.05.2017р., який складено за участі двох свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю з 2010 року по 2023 рік.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 16.12.2023 року № 2023/010301221, виданого Мереф`янською міською радою, ОСОБА_1 зареєстрована за місцем проживання за адресом: АДРЕСА_1 з 12.04.2016 року разом із дитиною ОСОБА_5 .

Заявниця надала в якості доказів також письмові пояснення свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , паспорт серія НОМЕР_6 виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області від 21.09.2005 року, яка проживає за адресом: АДРЕСА_2 ; свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , паспорт серія НОМЕР_7 виданий Харківським РВ ГУДМСУ України в Харківській області від 17.09.2014 року, яка проживає за адресом: АДРЕСА_3 .

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили суду, що дійсно чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна, та жінка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки у період з 01.02.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (момент загибелі військовослужбовця).

Свідок ОСОБА_2 - мати загиблого, також підтвердила факт проживання однією сім`єю свого загиблого сина та заявниці без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, факт перебування фізичної особи на утриманні до моменту загибелі сина.

В якості доказів заявниця надала суду виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань серія АГ № 605419 від 08.04.2014 року, заяву про застосування спрощеної системи оподаткування від 10.06.2014 року.

Згідно відомостей пункту 7 заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 10.06.2014 року вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 провадив свою господарську діяльність у м. Мерефа.

Згідно із заявою про виплату пенсії або грошової допомоги від 23.04.2022 року ОСОБА_4 вбачається, що останній звертався на ім`я уповноважених працівників Акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» ( і просив у заяві перерахувати пенсію на рахунок, який відкрито у ТВБВ 10020/0421 ОПЧ Мерефа.

Заявницею на підтвердження заявлених вимог також надана виписка по надходженням по картці/рахунку ( НОМЕР_8 ) від 28.05.2024 року № 6FJBGEE8IHG1UR09 - АТ КБ «ПриватБанк», виписка по надходженням по картці/рахунку ( НОМЕР_9 ) від 27.05.2024 року № DV72K9KOFEMEG4M0 - АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з вказаною випискою вбачається, що ОСОБА_1 отримувала грошові перекази від ОСОБА_4 за його життя та з боку Військової частини НОМЕР_4 у вигляді заробітної плати та грошового забезпечення після загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 .

Відповідно до п.1 Розділу ХХХ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, у разі смерті військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті грошове забезпечення виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, дружині, а в разі якщо її немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з відомостями довідки форми ОК - 5 від 28.04.2024 року ОСОБА_4 , довідки форми ОК - 7 від 28.04.2024 року «Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» вбачається, що ОСОБА_4 дійсно отримував під час військової служби протягом воєнного стану додаткове грошове забезпечення у розмірі 100 000 грн. 00 коп. (червень-жовтень 2023 року) відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року N 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно з випискою по надходженням по картці/рахунку ( НОМЕР_9 ) від 27.05.2024 року № DV72K9KOFEMEG4M0 вбачається, що ОСОБА_4 здійснив 28 грошових переказів за період з 01.01.2023 року по час загибелі.

Як на підставу вимог, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона з чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки у період з 01.02.2010 року по 10.10.2023 року до моменту загибелі військовослужбовця. У них під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу народилася донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яку вони разом виховували до моменту загибелі військовослужбовця від 10.10.2023 року. 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який був діючим на момент загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 , що було затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» Верховною Ради України від 24.02.2022 № 2102-IX»», Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023 (продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб). Військовозобов`язаний ОСОБА_4 08 березня 2023 року на підставі Указу Президента України № 59/2023 від 06.02.2023р. призваний у Збройні Сили України по мобілізації Начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 і перебував на військовий службі у військовій частині НОМЕР_4 до моменту загибелі. Згідно зі свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 22.11.2023р., актовий запис № 6998 виходить, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 33 років в селі Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, України. Заявниця вказала, що вона як цивільна дружина, перебувала на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна, станом на дату смерті військовослужбовця - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту перебування фізичної особи утриманні заявниці необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами 1,2 ст. 315 ЦПК України що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

У справі, яка є предметом перегляду, заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу.

Заявлені вимоги, пов`язані в тому числі з ініціюванням питання виплати грошових коштів, державної грошової допомоги.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283 цс 18).

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

У справі, яка переглядається, заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу та встановити факт перебування на утриманні.

Нормами Сімейного кодексу України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна під час виконання бойового завдання, та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.02.2010 року по 10.10.2023 року (момент загибелі військовослужбовця) та про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 виходив з доведеності встановленого факту.

Разом з тим такий висновок суду не в повній мірі відповідає фактичним обставинам справи. Так в матеріалах справи наявні докази, з яких вбачається, що заявниця зазначає, що до вересня 2014 року вона з чоловіком жили однією сім`єю. А потім почали відбуватися постійні сварки та конфлікти, внаслідок чого ОСОБА_1 зверталась до органів поліції, а з ОСОБА_4 проводились профілактичні бесіди.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року у справі №635/5134/17 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 2000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 11 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.78-80 том 2)

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2020 року у справі №635/8002/19 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом із матір`ю - ОСОБА_1 за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.81-86 том 2)

Також в матеріалах справи наявні докази, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Харківського ВП ГУНП в Харківській області з заявами щодо вжиття профілактичних заходів до ОСОБА_4 .(а.с. 87, 92 том.2)

Зі змісту зазначених судових рішень та повідомлень з органів поліції вбачається, що з вересня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 внаслідок постійних сварок та конфліктів тимчасово припинили сімейні стосунки.

Разом з тим матеріали справи містять докази, що підтверджують факт проживання заявниці однією сім`єю з ОСОБА_4 у період з 01.02.2010 року по вересень 2014 року.

Також наявні у матеріалах справи докази підтверджують факт проживання заявниці однією сім`єю у період з січня 2021 року по час загибелі ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції мати загиблого ОСОБА_2 підтвердила, що син проживав однією сім`єю із заявницею з 2010 року. У тому ж році у них народилась донька. Зазначила, що у сина був складний характер, тому між ним та дружиною часто виникали конфлікти. Вони іноді розходились, а потім знов починали жити разом. Останні роки до мобілізації сина вони із ОСОБА_1 жили однією сім`єю, виховували доньку. Після призиву на військову службу син опікувався родиною, постійно надсилав кошти. Після загибелі сина ОСОБА_2 вважає заявницю найріднішою людиною, дружиною свого померлого сина. Також вказує, що весь час вона з сім`єю сина жила неподалік в одному невеликому містечку . Вказувала, що ОСОБА_3 - батько загиблого покинув сім`ю у 1994 році. Після розлучення сина виховувала сама, батько сином не цікавився, допомоги не надавав, стосунки не підтримував, навіть на поховання не приїхав. Наразі апелянт ОСОБА_3 мешкає у Німеччині.

Посилання апелянта на те, що його син з осені 2019 року мав стосунки з іншою жінкою, з якою мав намір одружитись колегією суддів не приймається, оскільки зазначене не підтверджено належними доказами та не спростовує висновки суду.

Колегія суддів вважає, що матеріали спраи містять достатньо доказів, що підтверджують факт проживання заявниці ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_4 у період з 01.02.2010 року по вересень 2014 року та з січня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (день загибелі ОСОБА_4 ).

Доказів спільного проживання з вересня 2014 року по грудень 2020 рік матеріали справи не містять.

Щодо факту знаходження заявниці на утриманні ОСОБА_4 , то належних і достатніх доказів на підтвердження зазначеного факту матеріали справи не містять, тому відсутні підстави для встановлення факту перебуванні ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи, вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, заяву ОСОБА_1 задовольнити частково. Встановити факт

проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна під час виконання бойового завдання, та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.02.2010 року по вересень 2014 року та з січня 2021 року по 10.10.2023 року (момент загибелі військовослужбовця). В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд апеляіційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції підстав для поновлення дії рішення суду першої інстанції не вбачається. Натомість постанова суду апеляційної інстанції підлягає виконанню з моменту набрання нею законної сили (з дня її ухвалення).

Згідно ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 454,20 грн.. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2024 року змінити.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Кліщіївка, Бахмутський район, Донецька область, Україна, та жінки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, у період з 01.02.2010 року по вересень 2014 року та з січня 2021 року по 10.10.2023 року.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 454,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 23.05.2025 року.