ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/936/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/3794/24 Категорія: 331060300 Середа Л.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретарШирокова Г.К.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Волкова Анатолія Володимировича на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2025 (повний текст складено 13.03.2025, суддя в суді першої інстанції Середа Л.В.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Золотоніська міська рада Черкаської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в :

у серпні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаною заявою, якою просив встановити факт постійного проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 01.01.2000 по 27.08.2024, тобто до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви вказано на те, що протягом останніх 24 років ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживали однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, фактично перебували у шлюбі, але не зареєстрували шлюб у встановленому законом порядку. Останні роки життя ОСОБА_3 тяжко хворіла і ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у віці 74 роки. Після смерті її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не склала, тому відсутні спадкоємці за заповітом. Встановлення юридичного факту проживання позивача однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин ОСОБА_2 змушений був звернутись до суду.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2025 заяву задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Золотоноша Черкаської області, однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу із 13.12.2001 по день смерті ОСОБА_3 з посиланням на те, що зазначені у заяві обставини доведені, фактично представником заінтересованої особи не заперечуються і не оспорюються, а матеріали справи містять належні докази на їх підтвердження.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Волков А.В. 11.04.2025 через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Вказує, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, які мають значення для справи, не встановив коло найближчих родичів померлої ОСОБА_3 та не залучив до участі у справі ОСОБА_1 , як рідну племінницю померлої, яка згідно заяви нотаріусу прийняла спадщину. Суд не звернув уваги, що у даному випадку заявник діяв недобросовісно, оскільки є спір про право. Крім того, суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, оскільки Сімейний кодекс України станом на 13.12.2001 дати, з якої суд встановив юридичний факт, ще не діяв, а відтак положення цього кодексу не могли бути застосовані на час виникнення цих правовідносин. Вказане свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявнику для прийняття спадщини, тому в даному випадку заінтересованими особами або відповідачами в даній справі можуть бути лише інші спадкоємці. Водночас, Золотоніська міська рада не відноситься до кола спадкоємців покійної ОСОБА_3 , спадщина після її смерті не є відумерлою. Відтак, суд достеменно не встановив, що у даній справі є спір про право між спадкоємицею ОСОБА_1 та заявником ОСОБА_4 , тому не міг розглядати справу в окремому провадженні. Крім того, суд розглянув справу не заважаючи на наявну заведену спадкову справу ще у вересні 2024, не вирішив питання щодо витребування матеріалів даної справи для встановлення кола спадкоємців та не залучив приватного нотаріуса Співак М.А. у якості заінтересованої особи для з`ясування питання щодо наявності або відсутності спору про право.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_1 від 29.08.2024 року) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 років, про що вчинено відповідний актовий запис № 679 (а.с.8).

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 13.12.2001 роу, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І. за реєстровим № 2886, ОСОБА_3 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

За даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78371965, виданого 17.09.2024, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи за №72986404, датою заведення є 17.09.2024, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.9).

Довідкою про склад сім`ї, виданою ОСББ «Незалежність» 23.09.2024 ОСОБА_2 , зазначено, що за адресою: АДРЕСА_3 , він проживав із померлою ОСОБА_3 разом та вони були однією сім`єю протягом 24 років (а.с.10).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є сусідами заявника, повідомили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали як одна сім`я, як чоловік і дружина понад 20 років, вели спільне господарство до дня смерті ОСОБА_3 . Останні роки життя ОСОБА_3 хворіла та ОСОБА_2 доглядав її, викликав лікаря, купував ліки, похоронами та поминками займався тільки ОСОБА_2 .

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2025 заяву задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Золотоноша Черкаської області, однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу із 13.12.2001 по день смерті ОСОБА_3 .

Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, які виникли у справі мають наступне правове регулювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним.

Частинами 1,2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Такі висновки висловлені Верховний Судом в постановах від 11 вересня 2024 року в справі № 335/4669/23 (провадження № 61-8050св24), від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23) та інших.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) виснувала, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такими ж критеріями керувалася Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження в ній (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 грудня 2019 року в справі № 370/2898/16 (провадження № 14-573цс19)).

У справі, яка є предметом перегляду, заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю з померлою, вказуючи при цьому у заяві, що під час спільного проживання без реєстрації шлюбу більше п`яти років за спільні кошти придбали однокімнатну квартиру та заявник ОСОБА_2 має намір успадкувати майно після смерті ОСОБА_3 і встановлення даного юридичного факту має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції вважав доведеним факт його проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, суд першої інстанції не встановив, чи є інші особи, заінтересовані у вирішенні даної справи, та не перевірив чи впливатиме встановлений факт на спадкові права і обов`язки цих осіб.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

У частині шостій статті 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

За установлених у цій справі конкретних обставин доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження про існування спору про право. ОСОБА_1 як племінниця померлої за правом представлення в розумінні ст. 1266 ЦК України може бути потенційним спадкоємцем ІІ черги. Однак суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув та розглянув заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Оскільки суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_2 в порядку окремого провадження, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із залишенням заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без розгляду.

При цьому ОСОБА_2 не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Отже рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2025 слід скасувати у зв`язку з порушенням норм процесуального права та ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 141, 294, 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2025 у даній цивільній справі скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Золотоніська міська рада Черкаської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду, роз`яснивши йому право на звернення до суду з позовом в порядку позовного провадження.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 14.05.2025.

Суддя-доповідач

Судді