Справа № 494/1561/24
Провадження № 2/496/1182/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Бойчук Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільний позов Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії та судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в системі «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1

про стягнення суми надмірно виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 7 383,78 грн. та сплаченого судового збору.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ОСОБА_1 призначена субсидія у розмірі 119,52 грн. з 1 жовтня 2022р. та додаткову підтримку у розмірі 6 786,18 грн. Згідно з довідкою відділу опрацювання документів № 1 від 01.05.2024р. № 7357/05-16 встановлено, що надмірно виплачена сума субсидії у розмірі 7 383,78 грн. утворилась за період з 01.08.2023 р. по 31.12.2023 р. у зв`язку з операцією купівлі іноземної валюти, банківських металів на суму, що перевищує 50 тисяч грн. Відповідачу було надіслано лист-повідомлення від 06.05.2024 року № 1500-0504-8/68454 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми житлової субсидії на розрахунковий рахунок Пенсійного фонду України. Станом на дату подання позову до суду, відповідачем у добровільному порядку не повернуто надмірно отриману житлову субсидію у розмірі 7 383, 78 грн.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 27.11.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін.

Від представника позивача надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, просить задовольнити позовну заяву.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явися, про дата , час та місце судового засідання сповіщений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду з відміткою по отримання судової повістки. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотання до суду не надходило.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В установлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строки не подано до суду відзив на позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на розгляд справи за відсутності представника, суд вважає за необхідне ухвалити рішення за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 23.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення та надання житлової субсидії (а.с. 9-13).

Відповідно до службової записки від 01.05.2024 року № 7357/05-16 надано реєстр особових рахунків, по яких розраховано переплати субсидії та які необхідно взяти на баланс. Так, згідно з протоколом розрахунку надміру виплаченої суми житлової субсидії встановлено, що надміру виплачена сума субсидії у розмірі 7 383,78 грн. утворилась за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 р. у зв`язку зі здійсненням покупки іноземної валюти, а також банківських металів на суму, що перевищує 50 тис. грн.(а.с. 14, 15)

Рішенням про утримання надміру виплачених сум житлової субсидії від 02.05.2024 року № 107 заступника начальника відділу з питань відрахувань управління з питань виплат ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області зазначено, що надміру виплачена сума субсидії у розмірі 7 383,78 грн. утворилась за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 р. у зв`язку зі здійсненням покупки іноземної валюти, а також банківських металів на суму, що перевищує 50 тис. грн. та відповідно п. 125 постанови Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування виплат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21.10.1995 р. № 848 сума надмірно виплаченої субсидії можуть біти повернутими отримувачем добровільно (а.с. зворот 14).

06.05.2024 р. на ім`я ОСОБА_1 було сформовано лист - повідомлення від 06.05.2024 № 1500-0503-8/68454 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми субсидії на р/р ПФУ (а.с. зворот 15).

Станом на дату подання позовної заяви до суду, відповідачем у добровільному порядку не повернуто надміру отриману житлову субсидію, що і стало підставою звернення до суду з відповідним позовом.

Питання призначення житлових субсидії врегульоване Положенням «Про порядок призначення житлових субсидій», яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848 (далі - Положення).

Пунктом 3 вказаного Положення передбачено, що житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.

Згідно пункту 125 Положення № 848 у випадках, зазначених в абзацах четвертому - дев`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином.

Такими випадками є, якщо:

-у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії;

-громадянин не повідомив уповноваженому органу про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення настали умови, у тому числі під час отримання житлової субсидії, зазначені у підпунктах 2,4,8-10пункту 14 цього Положення, виявлені, зокрема, на підставі рекомендацій Мінфіну, отриманих відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат»;

-плата за житлово-комунальні послуги, витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги або витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку відповідно до договору, нормативно-правового або розпорядчого акта здійснюються третьою особою за її рахунок або виконавчим органом за рахунок коштів місцевого бюджету.

Водночас суд звертає увагу на друге речення пункту 125 Положення №848, з якого слідує, що у разі призначення житлової субсидії громадянину на наступний період уповноважений орган може утримувати суму надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій шляхом їх зменшення не більш як 20 відсотків.

З аналізу вказаної норми слідує, що законодавець надає можливість вирішення питання щодо утримання суми надміру виплаченої житлової субсидії у позасудовому порядку.

Відповідно до пункту 127 Положення № 848 у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями. Вказаний правовий висновок, викладено в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року по справі № 332/2805/18.

Також в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі №753/15556/15-ц зазначене наступне: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що устатті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 року по справі № 234/9643/19, від 11 березня 2020 року по справі № 328/1056/19, від 08 квітня 2020 року по справі № 296/9905/15-ц, від 06 травня 2020 року по справі № 711/3248/18, від 06 березня 2019 року по справі №607/4570/17.

В силу частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 89 України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких доказів на підтвердження недобросовісності дій ОСОБА_1 , що призвело до отримання надмірно виплаченої субсидії, до позовну не додано. Крім того, матеріали позову не містять доказів на підтвердження направлення повідомлення про необхідність повернути виплачену субсидій в добровільному порядку рекомендованим повідомлення адресату ОСОБА_1 , а отже ОСОБА_1 був позбавлений права вирішити питання повернення субсидії в позасудовому порядку.

Також, не надано жодного доказу на підтвердження придбання відповідачем іноземної валюти, а також банківських металів на суму, що перевищує 50 тис. грн., що призвело до надміру нарахованої субсидії.

За вказаних обставин, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ураховуючи, що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Ураховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 6, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, передачу справ інших 2 суддів, що створило додаткове навантаження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виготовити рішення у строки, передбачені національним законом.

Керуючись ст. 1215 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 247, 263 - 265, 268, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У позові Головного правління пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії та судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.05.2025 року.

Суддя: В.М. Буран