_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/253/25
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

20.05.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Солтановської Ю.О.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ :

03 квітня 2025 року представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування на утриманні у ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

В обґрунтування заяви, представник заявника зазначає, що ОСОБА_3 має на фактичному утриманні трьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стверджує, що з грудня 2019 року заявник проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 . 09 жовтня 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_9 уклали шлюб. Зазначає, що ОСОБА_2 від першого шлюбу має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявника та у заінтересованої особи народився син - ОСОБА_7 . До 06 червня 2023 року вони однією сім`єю мешкали в АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації дружини. Заявник був зареєстрований АДРЕСА_2 . Дружина не працювала (знаходилась у декретній відпустці), займалась вихованням дітей, а ОСОБА_3 утримував родину. А саме, у його власності знаходились земельні паї, які заявник самостійно обробляв та отримував дохід від продажу сільськогосподарської продукції, чим і забезпечував всі матеріальні потреби своєї родини. Крім того, що на утриманні ОСОБА_3 знаходяться неповнолітні діти, що підтверджується Посвідченням батьків багатодітної родини від 15 березня 2021 року. Після злочинного руйнування Каховської ГЕС 06 червня 2023 року , заявник з сім`єю евакуювалися до м. Одеса, де стали на облік як внутрішньо переміщенні особи. Адреса мешкання заявника з сім`єю: АДРЕСА_3 . З січня 2024 року ОСОБА_3 працював у приватної особи ОСОБА_12 , виконував роботи, фасадні та внутрішні (поточні) ремонтні роботи садового будинку, господарчих споруд, вбиральні та садові роботи, що підтверджується договором від 15 січня 2024 року № 1 та розписками про виконану роботу. Зазначає, що з лютого 2025 року, ОСОБА_3 надавав послуги за цивільно правовим договором від 03.02.2025 р. № 03/02-Ц у ТОВ «Ескокомпанія», його дохід склав з 03 лютого 2025 р. по 28 лютого 2025 р. - 40 000, 00 гривень та з 01 березня 2025 р. по 08 березня 2025 р. - 10 000, 00 гривень.

Стверджує, що рідний батько ОСОБА_5 та ОСОБА_6 участі в вихованні та утриманні дітей не приймає. Аліменти на утримання дітей платив до червня 2022 року.

Звертає увагу Суду, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 потребує додаткового лікування, у зв`язку, з находженням її на «Д» обліку, з діагнозом «Недостатність аортального клапана 1 ступеня». Також, зазначаємо, що рідна бабуся (мати ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з внучками майже не спілкується, вихованням не займається. З 2020 року, тільки, один раз бачила та спілкувалась з внучками. Матеріально не допомагає. Дідусь (батько ОСОБА_4 ) вважається безвісті зниклим з початку 2000-х років. Мати ОСОБА_2 з 2016 року мешкає в державі Польща, а з батьком ОСОБА_2 не спілкується з 2-х років, місце мешкання його їй не відомо.

Зазначені факти та довідки, на думку представника заявника, доводять той факт, що у ОСОБА_3 , починаючи з червня 2022 року перебувають на утриманні троє неповнолітніх дітей, а саме, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 11 березня 2025 року ОСОБА_3 перебуває на військовій службі, у військовій частині НОМЕР_4 по теперішній час. Військову службу проходить за мобілізацією. Метою встановлення факту перебування на утриманні у ОСОБА_3 неповнолітніх дітей є звільнення з військової служби для забезпечення інтересів дітей, оскільки вони не мають самостійного доходу.

Ухвалою судді від 04.04.2025 року відкрито окреме провадження по цивільній справі, призначено судове засідання на 20.05.2025 року на 12.00 год.

07.04.2025 року через систему «Електронний суд» від заінтересованої особи - ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просила викликати та допитати у якості свідків її неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання, призначене на 20.05.2025 року, з`явилася представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , яка заяву підтримала та просила її задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 10.01.2008 року серії НОМЕР_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 21.10.2010 року серії НОМЕР_6 . Батьком дітей зазначений ОСОБА_16 .

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19.10.2018 року по цивільній справі №664/2460/18 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 був розірваний.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20.03.2018 року по цивільній справі №664/214/18 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріали справи містять заяву про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2025 р. та Витяг з АСВП щодо ВП № 77611555 від 25.03.2025 р., де боржником зазначений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стягувачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

09 жовтня 2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 09.10.2020 р. серія НОМЕР_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_8 .

З 11 березня 2025 року ОСОБА_3 перебуває на військовій службі, у військовій частині НОМЕР_4 по теперішній час, що підтверджується Довідкою від 19.03.2025 року №394.

Метою встановлення факту заявник визначив можливість звільнення його від військової служби у разі перебування на його утриманні дітей згідно Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

У статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України).

У частині першій статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 141 СК встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України.

За приписами частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з частиною першою статті 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина перша статті 268 СК України).

Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.

При цьому сімейні відносини як вид суспільних відносин складаються з суб`єктів, об`єктів і змісту (прав та обов`язків). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти, які поділяються на юридичні дії (настання яких залежить від волі людей і породжує певні правові наслідки) та юридичні події (юридичні факти, які настають незалежно від волі людини).

Так, на підставі положень ЦК України у момент народження фізичної особи в неї виникає цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки), яка припиняється у момент її смерті (стаття 25 ЦК України), а з підстав, установлених цим Кодексом, виникає цивільна дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання), яка може бути обмежена виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 30 ЦК України).

Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

Згідно із частиною другою статті 15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру та майнового припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання.

У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за рішенням суду (статті 164, 180 СК України).

Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.

Отже, для підтвердження самостійного утримання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, на підставі яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо утримання дитини.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.

У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

У справі, яка переглядається, заявник просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проте встановлення такого факту може мати негативні наслідки для ОСОБА_2 як матері дітей та ъх рыдного батька, який взагалы до участы у справы залучений не був.

З огляду на зазначене вбачається, що у справі наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у матеріальному забезпеченні (утриманню) дитини та/або ухилення від участі у матеріальному забезпеченні/утриманню, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (частини четверта, п`ята статті 19 СК України).

Доведення факту одноосібного утримання дитини батьком та пасинка вітчимом пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати та батько пасинка не виконують своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків та виховання дитини вітчимом не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Факт, про встановлення якого просить ОСОБА_3 не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо утримання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо утримання дитини, то факт одноосібного утримання дитини одним із батьків або факт утримання пасинка вітчимом може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з утримання дитини.

Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

Вказана позиція викладна в Постанові Верховного суду від 06 листопада 2024 року по цивільній справі № 468/1025/23.

У частині шостій статті 294 ЦПК України встановлено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За установлених у цій справі конкретних обставин факт перебування на утриманні ОСОБА_3 двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву ОСОБА_3 слід залишити без розгляду.

Подібні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі №201/5972/22 (провадження № 14-132цс23), постановах Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23), від 18 жовтня 2024 року у справі № 613/1674/23 (провадження № 61-5903св24).

Керуючись ч. 6 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право подати позов на загальних підставах.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Куриленко О. М.