КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ц/824/5302/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/15461/24

13 травня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кафідової О.В.

суддів: Оніщука М.І.

Шебуєвої В.А.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Мицик Ю.С. у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

09 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що КП «Київтеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є співвласником квартири №13 вказаного будинку та є споживачем зазначених вище послуг. У зв`язку із несплатою відповідачем коштів за отримані послуги, у нього виникла заборгованість, яка складає 14 146,67 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01.07.2024 у розмірі 14146,67, а також судовий збір в сумі 3028,00 грн та 43,00 грн витрат пов`язанних з розглядом справи.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 04 грудня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не було повідомлено відповідача про наявність позову та про відкриття провадження, не надано ні ухвали про відкриття провадження, ні позовної заяви з додатками, позбавивши відповідача можливості захисту своїх прав, свобод та інтересів. Відповідні документи на адресу відповідача не надходили.

Відомості, на які посилається суд, про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою», не відповідають дійсності, та в будь-якому випадку не свідчать ні про належне повідомлення відповідача про наявність судового провадження, ні про небажання захищати свої законні права, свободи та інтереси у судовому провадженні. За таких обставин посилання суду на Конституцію України і Європейську Конвенцію з прав людини, як підставу для розгляду позовної заяви за відсутності відповідача для забезпечення таким чином прав Позивача, виглядає як знущання над принципом верховенством права та формалізм.

Як наслідок було позбавлено відповідача можливості подати відзив на позов, викласти свої заперечення та доводи по суті заявлених вимог, надати підтверджуючі матеріали, докази.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, виходячи лише з того, що будинок, у якому знаходиться квартира, під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання.

Також, суд першої інстанції встановив що відповідач від мереж теплової енергії та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся, не відключався.

Вказує, що судом першої інстанції зазначено, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, однак відповідач не надав жодних доказів та доводів, оскільки не знав про наявність судового провадження.

Крім того, вказує, що квартира АДРЕСА_1 , з 02.02.2015 року незаконно відключена ОСББ «Успіх 2007» від системи централізованого опалення будинку, про що складено акт від 02.02.2015 року, внаслідок чого послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії не надавались і не надаються.

Зазначає, що послуги з абонентського обслуговування за постачання теплової енергії та з обслуговування вузлів комерційного обліку послуги з централізованого опалення також не отримувалися, оскільки стосуються послуг постачання теплової енергії та централізованого опалення, які не надавались, відповідно не обслуговувались і не обліковувались для відповідача.

Разом з тим, вказує, що заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування за постачання гарячої води у розмірі 22, 08 грн. також не існує, оскільки відповідні послуги сплачуються щомісячно, за липень сплачено 19.07.2024 року, за серпень 21.08.2024 року, відповідно до квитанцій за липень та серпень 2024 року.

23 січня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив, в якому останній вказував, що надані стороною відповідача докази не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки надані заяви до ЦОК ПАТ «Київенерго» не підтверджені належними документами, щоб не нараховувати за адресою відповідача оплату за централізоване опалення (в частині за місця загального користування в розумінні Постанови 630 КМУ та Методики 315), адже квартира знаходиться в багатоквартирному будинку. Таким чином, кожен власник даного будинку має обов`язкову частку в місцях загального користування, які також опалюються шляхом надання послуг з розподільчого пункту до якого підключений даний будинок.

Зазначає, що надані акти обстеження КП «Київтеплоенерго» та ОСББ «Успіх-2007» підтверджує факт відсутності в квартирі відповідача опалення. У зв?язку з тим, що у відповідача з 2015 року та ОСББ «Успіх-2007» відбулися не зрозумілі ситуації. За рішенням ОСББ «Успіх-2007» саме квартиру відповідача було відключено від централізованого опалення та встановлено на цій підставі (як виняток з правил) примітку про індивідуальне опалення, оскільки у разі відсутності даної позначки, програмний комплекс «БіТеК», за ким відбувається нарахування послуг позивачем всім споживачам міста Києва, призвело б до постійного нарахування житлово-комунальних послуг саме за споживання квартирою згідно його площі.

Вказує, що самим відповідачем до апеляційної скарги було долучено Акт ОСББ «Успіх-2007» про відключення квартири від системи централізованого опалення будинку через наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, що підтверджує позицію позивача.

Даний акт складений ОСББ підтверджується Актом ПАТ «Київенерго» № 2-10/1126/2 від 2017 року, в якому зафіксовано відсутність теплолічильника та видимий розрив, що свідчить про те, що відключення відбулось, але таке відключення не позбавляє позивача на отримання квитанції на плату з централізованого опалення до тарифу, до якого входить оплата за місця загального користування відповідно до площі квартири та його обов`язкової частки в такій оплаті.

Разом з тим, наданий до актів додаток №7 не відповідає дійсності, в частині відключення систем опалення самого будинку системи МЗК, адже до матеріалів справи було долучено корінці наряду на підключення в опалювальний сезон всього будинку та перевірки готовності до опалювального сезону.

У відповіді наданою від 20.04.2023 року позивач зазначив, що при здійснені розрахунків за послуги з централізованого опалення за адресою відповідача за опалення місць загального користування нараховується відповідно до частки даної квартири за період з жовтня 2018 по листопад 2021 року.

Таким чином, з 01.11.2021 року витрати по особовому рахунку відповідача відповідно до вимог законодавства складаються з витрат на загально-будинкові потреби та обсяги теплової енергії, які надходять від ділянок транзитних трубопроводів.

Власники приміщень, оснащених системою індивідуального опалення, окрім обсягу теплової енергії, витраченого на загальнобудинкові потреби, а також обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення ФСГ, мають сплачувати за обсяг теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальною системою опалення та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Факт отримання послуг підтверджується нарядами на підключення та відключення опалювального сезону, актами вузла комерційного обліку, розрахунками заборгованості де відображено детально кількість спожитих гігакалорій, кількість нарахованої використаної гарячої води, а також тариф, який було застосовано до відповідної комунальної послуги, не зважаючи на той факт, що тарифи затверджуються органом місцевого самоврядування та оприлюднюється на сайті НКРЕКП та на офіційному сайті місцевого органу.

Крім того, вказує, що відключення від послуг в багатоквартирному будинку можливе тільки у разі проведення загальних борів і підтвердження 51 % голосів щодо такого відключення. Індивідуальне відключення від послуг (саме як встановлення запірної арматури) не допускається.

Відповідачем до апеляційної скарги не було долучено підтверджуючих документів голосування зборів ОСББ з метою відключення цілого будинку від зовнішніх інженерних мереж.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Тобто, з 01.05.2018 по 31.10.2021 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснювало КП ««Київтеплоенерго».

З 01.11.2021, у зв`язку зі зміною законодавства, КП ««Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Будинок АДРЕСА_1 під`єднаний до мереж тепло - та водопостачання, тобто мешканці квартир, що розташовані в будинку, є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі №13 вказаного будинку та є споживачем згаданих послуг, окрім того, відповідач є співвласником вказаної квартири, про що свідчить копія свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 02.03.2005.

Задовольняючи позов КП Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості суд першої інстанції посилався на те, що відповідач, будучи співвласником нерухомого майна та отримуючи послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та постачання гарячої води, не виконував покладений на нього договором і законом обов`язок по оплаті вказаних послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 14 146,67 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Відповідач від мереж теплової енергії та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством не відмовлявся, не відключався.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в сумі 3842,21 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення - 3568,06 грн; за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії - 5621,18 грн; по оплаті за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії - 1006,48 грн; по платі за абонентське обслуговування за постачання гарячої води - 22,08 грн; по внескам за обслуговування вузла комерційного обліку послуги з централізованого опалення - 86,66 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила).

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності з 10 грудня 2017 року, визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Правилами надання послуг з централізованого опалення встановлено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за отриману теплову енергію. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Наявність правовідносин між сторонами за договорами теплопостачання, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого теплопостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Відповідно до п. 11 вищезазначених Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго» є надавачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого, висновку про стягнення з нього за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в сумі 3842,21 грн; за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення - 3568,06 грн; за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії - 5621,18 грн; по оплаті за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії - 1006,48 грн; по платі за абонентське обслуговування за постачання гарячої води - 22,08 грн; по внескам за обслуговування вузла комерційного обліку послуги з централізованого опалення - 86,66 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивачем на обґрунтування заявлених вимог разом з позовною заявою було надано суду розгорнутий (детальний) розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2024 року, розрахунок заборгованості внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії (ВКО ЦО) та гарячої води (ВКО ПГВ) за період з 01 березня 2020 року по 30 червня 2024 року, розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії (ТЕ) та з постачання гарячої води (ГВ) за період з 01 листопада 2021 року по 30 червня 2024 року, розрахунок заборгованості за послуги з централізованого опалення (ЦО) та з централізованого постачання гарячої води (ПГВ) за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2024 року.

Отже, суду надані достатні та належні докази на підтверджені заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції не було повідомлено відповідача про наявність позову та про відкриття провадження, не надано ні ухвали про відкриття провадження, ні позовної заяви з додатками, позбавивши відповідача можливості захисту своїх прав, свобод та інтересів. Відповідні документи на адресу відповідача не надходили, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що в матеріалах справи містяться докази, що судом першої інстанції здійснено запит до Територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» про надання інформації щодо місця реєстрації/ проживання громадянина ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_1 . На вказану адресу суд першої інстанції направляв копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, які повернулись у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

В порядку визначеному п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

А отже відповідач ОСОБА_1 вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування за постачання гарячої води у розмірі 22, 08 грн. не існує, оскільки відповідні послуги сплачуються щомісячно, за липень сплачено 19.07.2024 року, за серпень 21.08.2024 року, відповідно до квитанцій за липень та серпень 2024 року, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки долучені відповідачем до апеляційної скарги квитанції не охоплюють період заборгованості заявлений позивачем.

Щодо доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, виходячи лише з того, що будинок, у якому знаходиться квартира, під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання.

Також, суд першої інстанції встановив що відповідач від мереж теплової енергії та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся, не відключався, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки самим відповідачем до апеляційної скарги було долучено Акт ОСББ «Успіх-2007» про відключення квартири від системи централізованого опалення будинку через наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги, що підтверджує позицію позивача.

Даний акт складений ОСББ підтверджується Актом ПАТ «Київенерго» № 2-10/1126/2 від 2017 року в якому зафіксовано відсутність теплолічильника та видимий розрив, що свідчить про те що відключення відбулось, але таке відключення не позбавляє позивача на отримання плати з централізованого опалення до тарифу якого входить оплата за місця загального користування відповідно до площі квартири та його обов`язкової частки в такій оплаті.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Судді: