04.06.2025 Справа № 469/633/25
У Х В А Л А
04 червня 2025 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Тавлуя В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Березанського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м.Одеса) про зняття арешту з майна боржника, -
Позивач посилається на те, що вказані виконавчі провадження були завершені на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернене стягнення, при цьому державний виконавець усупереч вимогам ч.2 ст.50 вказаного Закону не зазначив про зняття арешту, накладеного на майно позивача.
Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на майно позивача накладено постановою державного виконавця в межах виконавчих проваджень №32730786, №37839957 та №41793693, у якиху позивач є боржником.
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.
Тобто з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не боржник, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.
Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України, тобто за скаргою сторони виконавчого провадження щодо дій, рішень чи бездіяльності виконавця.
Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки вимоги боржника у виконавчому провадженні щодо зняття арешту з майна підлягають розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не у порядку позовного провадження, слід відмовити у відкритті позовного провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.186, 258-261 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Березанського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м.Одеса) про зняття арешту з майна боржника.
Роз`яснити позивачу право на оскарження дій державного виконавця у порядку ст.ст.447-453 ЦПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом п"ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Суддя: