Справа № 209/1428/25
Провадження № 2/209/891/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14 травня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретарі Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 липня 2009 року по справі № 2-1460-09 з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітків, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно. Суд, виносячи дане рішення виходив з того, що згідно з іншим виконавчим листом в даній справі, Відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітків, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох вічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та добровільній сплаті Відповідачем аліментів на утримання своєї малолітньої доньки від першого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Неповнолітній син ОСОБА_4 все своє життя проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Батько, окрім стягнутих аліментів за рішенням суду у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітків (складає 950 грн) участі в матеріальному забезпеченні сина ніколи не приймав, аліменти в такому розмірі не покривають реальних витрат, які несе позивач на утримання спільної дитини. Просить суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з ОСОБА_2 на її користь за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 07.07.2009 року, шляхом стягнення з Відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 12 березня 2025 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження.

Відповідач в судове засідання не зявився, через свого представника- адвоката Литовченко Р.В. долучив відзив на позовну заяву /а.с.37-56/ згідно якого позовні вимоги не визнав. Зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки є інвалідом ІІ групи, самостійно не пересувається, прикований до ліжка, не працює, не має доходу, окрім пенсії (розмір якої після вирахування аліментів становить 1402, 20 грн. щомісячно), і, фактично, перебуває на утриманні своїх батьків. За таких обставин, збільшення судом аліментів буде непосильним тягарем для нього.

Позивач по справі долучила відповідь на відзив /а.с.73-74/ згідно якого зазначила, що лише бажає збільшити розмір присуджених раніше аліментів в межах законодавчо визначеного розміру на одну дитину у розмірі не менше ніж однієї чверті, в тому розмірі, який встановлений встановленому СКУ. Щодо зазначення відповідачем того, що він є особою з інвалідністю ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності, то він є особою з інвалідністю декілька років, а сплачує мінімальні аліменти всі 17 років життя дитини. Відповідач, будучи здоровим, ніколи не працював, тому аліменти державним виконавцем нараховувалися, виходячи з середньої заробітної плати по регіону де був зареєстрований боржник (в селі Харківської області). Аліменти були менші ніж половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, передбаченого законом. Відповідач ніколи не приймав участі у додаткових витратах на дитину чи у його оздоровленні. Вимога відповідача про залишення позовної заяви без задоволення є проявом недобросовісної поведінки ОСОБА_2 під час здійснення ним батьківських обов`язків щодо сина, так як законодавчо визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Розмір аліментів однієї чверті на одну дитину, узгоджується з вимогами сімейного законодавства та відповідає інтересам спільної дитини сторін спору, є мінімально необхідним для забезпечення гармонійного розвитку сина та гідного рівня його матеріального забезпечення. Не бажання відповідача платити аліменти в більшому розмірі, свідчить не про його скрутний матеріальний стан, а про відношення до виконання своїх батьківських обов`язків щодо народжених ним дітей. Крім того, зазначення відповідача, що після вирахування аліментів у розмірі 958 грн., він отримує пенсію 1400 грн. не свідчіть про те, що не можна стягувати з нього більше, адже відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Литовченко Р.В. долучив заперечення на відповідь на відзив /а.с.76-77/ де зазначив, що збільшення судом аліментів для відповідача стане непосильним тягарем, а позивачем не доведено необхідності збільшення розміру аліментів та можливості у відповідача сплачувати їх у більшому розмірі.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ст.211 ч.3 ЦПК України.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

Сторони перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.6,10/. Від спільного життя мають неповнолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.7/. Відповідно до копії виконавчих листів по справі № 2-1461-08 р. та № 2-1460-09 р., виданих Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 липня 2009 року /а.с.11,12/ з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітків, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно. Відповідач рішення суду виконує частково, в результаті чого у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів яка станом на 01.04.2024 року становить 30020,80 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам /а.с.14-16/. На теперішній час позивач зазнає матеріальні труднощі у зв`язку із незначним розміром аліментів, які стягуються з відповідача, тому бажає їх збільшити. Відповідно до довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ № 539740 ОСОБА_2 04 листопада 2024 року встановлено другу групу інвалідності з 11 жовтня 2024 року /а.с.42,51/ та він отримує пенсію по інвалідності за період з 01.10.2024 року по 31.03.2025 року яка складає 8413,20 гривень (1402,20 щомісячно), що підтверджується довідкою про доходи № 1261 від 04.2025 року /а.с.43,53/. Згідно довідки від 15.11.2022 № 1620- /а.с.50/ ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає в АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_6 має хронічні захворювання, а саме: Некроз голіки правої та лівої стегнової кістки. двобічний коксартроз ІІ ст, двобічний гонартроз І-ІІ ст. з больовим синдромом. Хронічний синовіт правого колінного суглоба, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста, магнітно-резонансна томографією № НОМЕР_1 , магнітно-резонансна томографія попереково-крижоного відділу хребта /а.с.54,55,56/.

Статтею 182 СК України закріплено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13 та в постанові Верховного Суду від 4 липня 2018 року № 536/1557/17.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено зміни її матеріального стану та не додано докази, які б підтверджували дану обставину. В той же час, збільшення розміру аліментів, призведе до погіршення матеріального стану відповідача, який отримує пенсію по інвалідності та згідно з долученими ними доказами має погіршення стану свого здоров`я,, є інвалідом ІІ групи, самостійно не пересувається, прикований до ліжка, не працює, не має доходу, окрім пенсії (розмір якої після вирахування аліментів становить 1402, 20 грн. щомісячно) потребує додаткових матеріальних витрат для подальшого лікування. Тобто, на даний час відповідач не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, якому їх бажає отримувати позивач по справі.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 182, 192, 191 СК України, ст.ст. 3, 12, 76, 78, ч.2 ст. 141, ч.3 ст. 211, ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа - АДРЕСА_1 ) про збільшення розміру аліментів - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Кам`янського Є.Д. Багбая