Справа № 444/3771/24
Провадження № 2-др/444/12/2025
02 червня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :
головуючого судді Зеліско Р. Й.,
при секретарі Мамедова Г.І
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква заяву представника відповідача ОСОБА_1 від 20.05.2025 рокупро ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики ,-
20.05.2025 року представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Оприско Миколи Васильовича звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме просить суд стягнути з позивача на користь відповідача 40 000,00 грн. витрат на правничу допомогу з підстав зазначених у заяві. Справу просить слухати у його відсутності.
Представник позивача ОСОБА_4 - адвокат Багрій О.Л в судовому засіданні заперечив щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу. Додатково пояснив, Відповідно до п. 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також у Постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №379/1418/18 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
У п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, суд прийшов до висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними
зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачені на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допопмогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Також Верховний суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 - суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося ріш всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедлиі пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорагу визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої стронио спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З огляду на викладене, зокрема, що заявником не надано розрахунку т; витрат, акту приймання-передачі наданих послуг, а також виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідно а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обстг справи (часткове задоволення позову) та фінансового стану сторін, вважаємо, така заява не підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене, просить суду у задоволені заяви адвока Оприска М.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №444/3771 відмовити повністю.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу.
Заслухавги пояснення представник позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, оглянувши заяву представника відповідача про винесення додаткового рішення, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.
Рішенням Жовківського районного суду від 12 травня2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 30 000 (тридцять тисяч) доларів США, що станом на 15.05.2025 року офіційним курсом до гривні становить 1 246 128,00 (один мільйон двісті сорок шість тисяч сто двадцять вісім гривень)

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1-3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору ( п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази:

1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо);

2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо);

3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);

4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу стороною відповідача надано:

- копію ордеру а.с.39

- копію договору № 1-2011/24ц від 20.11.2024 року про надання правової допомоги , укладений між адвокатським бюро" Оприско та партнери" та відповідачем ОСОБА_5 (а.с.170 );

- копією квитанції про сплату ОСОБА_4 40 000 грн (а.с.170 а);

Однак, до заяви про винесення додаткового рішення не долучено документів,докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги,документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку .

У з"вязку із вищенаведеним, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у заяві представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Оприско Миколи Васильовича від 20.05.2025 року про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Зеліско Р. Й.