29.05.2025 Єдиний унікальний номер 205/2922/25
Номер провадження 2/205/2445/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі заяву представника позивача Панкратової Тетяни Вадимівни про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №36250-03/2024 від 29.03.2024 року у розмірі 70000 грн; №49067-03/2024 від 30.03.2024 року у розмірі 10665 грн; №11026-01/2022 від 12.01.2022 року у розмірі 7725 грн.

Ухвалою від 27.02.2025 року у справі було відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.04.2025 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Панкратової Т.В. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, зазначивши, що після звернення банку до суду з зазначеним позовом відповідач погасив поточну заборгованість за договором. Крім того, на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України просив стягнути з відповідача на користь банку понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши заяву представника позивача про закриття провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитними договорами №36250-03/2024 від 29.03.2024 року у розмірі 70000 грн; №49067-03/2024 від 30.03.2024 року у розмірі 10665 грн; №11026-01/2022 від 12.01.2022 року у розмірі 7725 грн.

Як зазначає представник позивача у заяві про закриття провадження, відповідачем заборгованість перед позивачем погашено в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо, зокрема відсутній предмет спору.

Постановою Верховного Суду від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) визначено, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Крім того, даною постановою зазначено, що з огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26.06.2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, слід відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Оскільки заборгованість перед позивачем за кредитними договорами №36250-03/2024 від 29.03.2024 року; №49067-03/2024 від 30.03.2024 року; №11026-01/2022 від 12.01.2022 року відповідачем сплачена в повному обсязі, то предмет спору відсутній.

За таких обставин, провадження у справі слід закрити.

Крім цього, представник позивача просить суд повернути позивачу сплачену суму судового збору у зв`язку із закриттям провадження у справі, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено у ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у цивільній справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору, то судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви, поверненню не підлягає.

Згідно із ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, оскільки позивач не підтримує позовні вимоги внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, то суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу право звернутися із заявою про стягнення понесених ним судових витрат з відповідача.

Керуючись ст.ст. 142, 255, 256, 260, 352, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача Панкратової Тетяни Вадимівни про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Провадження у цивільній справі №205/2922/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

В іншій частині - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В. Дорошенко

.