н/п 2-о/174/18/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Данилюк Т.М.,

з участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

представника заявниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту знаходження на утриманні, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , звернулася до суду із зазначеною заявою, вказуючи, що 27.12.2003 вона одружилась з ОСОБА_3 . Після укладення шлюбу вони спільно проживали в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , квартира належала чоловіку на праві власності. В цій квартирі був зареєстрований чоловік, вона ж була зареєстрована за іншою адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. Станом на день його смерті, вони були пенсіонерами за віком та знаходились на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримували пенсію. Розмір її пенсії на час смерті чоловіка складав 6100,00 грн, а розмір пенсії чоловіка складав 14 300,00 грн. Приймаючи до уваги той факт, що вона з чоловіком проживала разом, знаходились в зареєстрованому шлюбі, розмір пенсії чоловіка більше ніж у два рази перевищував розмір її пенсії, вона була непрацездатною особою, слідує логічний висновок, що вона фактично знаходилась на утриманні чоловіка, і його пенсія була основним та постійним джерелом її існування, а він відповідно був її годувальником.

24.03.2025 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення її з її пенсії за віком на пенсію покійного чоловіка по втраті годувальника. Заява була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Рішенням зазначеної установи від 31.03.2025 № 27 їй було відмовлено у переведенні з її пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, з причини не надання усіх необхідних документів, які передбачені законодавством України, а саме документу про перебування на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сім`ї чи документу, що підтверджує спільне місце проживання заявниці та годувальника на дату його смерті. Таким чином їй необхідно в судовому порядку встановити факт її перебування на утриманні покійного чоловіка ОСОБА_3

09.05.2025 від заінтересованої особи - Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, через підсистему «Електронний суд», надійшли пояснення на заяву, в якому зазначили, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, заявниця ОСОБА_2 посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , проживала з ним спільно, та перебувала на його утриманні. Головне управління зазначає, що ОСОБА_2 , отримує пенсію, призначену згідно Закону України № 1058-IV, та як зазначає в заяві, отримує пенсію у розмірі 6 100,00 грн. Отримання померлим доходу у вигляді пенсії у розмірі 14 300,00 грн, який хоча і перевищував розмір пенсії ОСОБА_2 , не може беззаперечно свідчити, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 по день його смерті та потребувала матеріальної допомоги, оскільки розмір пенсії, яку вона отримує, перевищує прожитковий мінімум, встановлений законом. Окрім того, сам по собі факт отримання доходу у меншому розмірі, ніж у померлого, не дає підстави для висновку про перебування на його утриманні. Така позиція викладена в постанові ВСУ від 25.04.2018 у справі № 756/16126/16-ц (провадження № 61-10080св18). Отже, у зв`язку з тим, що заявницею не надано належних та допустимих доказів того, що її утримання до дня смерті її чоловіка було повним або допомога, яку вона одержувала від померлого годувальника була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування, вважають, що не знайшов підтвердження факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява про встановлення юридичного факту не може бути задоволено лише на підставі сімейного чи емоційного зв`язку без належної доказової бази. Наголошують, що саме лише звернення до суду із письмовою заявою не може розцінюватись як обставина, що підтверджує існування факту, на встановлення якого подано заяву. Оскільки процес звернення до суду вимагає активної діяльності з боку заінтересованої сторони щодо збирання та подання до суду всіх необхідних доказів на підтвердження заявлених вимог, а тому просять врахувати пояснення при винесенні рішення щодо встановлення факту знаходження на утриманні відповідно до умов чинного законодавства. До наданих пояснень представником заінтересованої особи надані документи пенсійної справи ОСОБА_2 (а.с.24-59).

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримав у повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини, просив її задовольнити.

Заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області свого представника в судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає проведенню судового розгляду у їх відсутність (а.с.20,21).

Вислухавши представника заявниці, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона та ОСОБА_2 проживають на одному поверсі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та є сусідами більше двадцяти років. Спочатку заявниця з чоловіком ОСОБА_3 проживали разом з його сином від попереднього шлюбу. Потім ОСОБА_3 купив сину квартиру, це було більше 10 років тому, і вони проживали лише вдвох. Приблизно два місяці тому ОСОБА_3 помер. Після того, як у ОСОБА_3 був інсульт, ОСОБА_5 за ним доглядала, навіть звільнилась з роботи. Син на час смерті ОСОБА_3 з ними не проживав. Квартира, в якій вони жили, була постійним місце проживання ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що заявниця є дружиною її рідного померлого брата. В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вони проживали з 2000 року, спочатку без реєстрації шлюбу, а потім одружились, місце проживання ніколи не змінювали. Син ОСОБА_3 не проживає в цій квартирі близько 10 років, так як батько купив йому іншу квартиру. Враховуючи, що між ними досить близькі відносини, ОСОБА_5 розповідала, що її пенсія в два рази менша за пенсію її чоловіка. В квартирі, де зареєстрована заявниця проживає її донька з сім`єю.

Факт перебування у шлюбі заявниці ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , з 27.12.2003, підтверджується копією свідоцтва про одруження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, а/з № 233 від 27.12.2003 (а.с.5).

Факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видано Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис про смерть № 161 від 17.02.2025 (а.с.6).

З копії рішення від 31.03.2025 № 17 заступника начальника відділу перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, вбачається, що заявниці відмовлено у переведенні з її пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, з причини не надання до заяви документу про перебування на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сім`ї чи документу, що підтверджує спільне місце проживання заявниці та годувальника на дату його смерті (а.с.8).

Актом № 2165 від 09.04.2025 складеного депутатом Вільногірської міської ради VIII скликання Новіковою О.О., зі слів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , встановлено, що ОСОБА_2 фактично з 2000 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 (до його смерті в 2025) та разом вели спільне господарство (а.с.9).

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 отримує пенсію за віком (а.с.10).

З відомостей про осіб місце проживання яких зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 , в період з 27.01.1989 по 14.02.2025, вбачається, що за даною адресою були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 27.01.1989 по 17.02.2025, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 15.03.2024 по т.ч. (а.с.11).

Відповідно до наданої Пенсійним фондом України в Дніпропетровській області на виконання ухвали суду від 30.04.2025, довідки (ОР 34), ОСОБА_3 знаходився на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримував пенсію за віком, розмір якої за лютий 2025 становить 14 237,26 грн (а.с.61) та відповідно до довідки (ОР 17), ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, розмір якої за лютий 2025 становить 6 103,09 грн (а.с.62).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

У ст.36 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

На підставі ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визначено, які документи надаються до заяви про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника.

До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надається, зокрема, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Тобто у будь-якому випадку переживший з подружжя, який виявив бажання отримувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника зобов`язаний подати документи на підтвердження перебування його на утриманні померлого годувальника.

У п.2.11 зазначеного Порядку закріплено, що у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Чинне законодавство не містить обов`язкового позасудового порядку підтвердження вказаного юридичного факту.

Згідно вимог ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.12.2003 перебували у зареєстрованому шлюбі, при цьому були зареєстровані за різними адресами, однак проживали з ним однією сім`єю, вели спільне господарство та розмір його доходу був значно більшим ніж її. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі докази вказують на те, що заявницею доведено обставини викладені нею у поданій заяві щодо факту її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня його смерті.

Виходячи з вищевикладеного та зважаючи на те, що встановлення факту перебування на утриманні чоловіка до смерті останнього необхідно заявниці для призначенні пенсії в разі втрати годувальника, заявниця не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує такий факт, суд дійшов до висновку, що вимога заявниці про встановлення факту перебування її на утриманні покійного чоловіка, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок заявниці.

На підставі ст.ст.3, 4, 21, 36 СК України та керуючись ст.ст.83, 259, 261, 293, 294, 315-316, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту знаходження на утриманні, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася в м.Кольчугіно Володимирської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі покласти на заявницю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя підпис Т.М.Данилюк