ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

20 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18944/15

Провадження № 22-з/820/100/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р. С., А.М. Костенка,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», яка подана його представником адвокатом Коновалом Русланом Олександровичем, про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про заміну стягувача у виконавчому листі,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» звернулось до суду із заявою, в якій просило замінити сторону стягувача ПАТ «Дельта банк» з виконання заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року у справі №686/18944/15 за позовною заявою ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвент».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» про заміну сторони правонаступником задоволено. Замінено сторону стягувача ПАТ «Дельта банк» у виконавчому листі (виконавчих листах) з виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2016 року у справі №686/18944/15-ц за позовною заявою ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвент».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана її представником адвокатом Войналовичем Олегом Миколайовичем, залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2021 року залишено без змін.

Короткий зміст заяви про стягнення судових витрат

12 травня 2025 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» адвоката Коновала Р.О. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 5000 грн, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13 травня 2025 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» адвоката Коновала Р.О. призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення не надходили.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» адвокат Коновал Р.О. про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, подав до суд заяву про розгляд заяви за його відсутності.

ПАТ «Дельта банк» про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлене, представник товариства в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Войналович О.М. про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини

На підставі договору про надання правничої допомоги №01/12/23, укладеного 01грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» (клієнт) та адвокатом Коновалом Русланом Олександровичем (адвокат), довіреності від 11 грудня 2024 року адвокат Коновал Р.О. надавав товариству професійну правничу допомогу у Хмельницькому апеляційному суді у справі №686/18944/15.

Відповідно до пункту 1.1. договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну клієнту правову допомогу, зокрема, в апеляційних судах.

Згідно з п.п. 5.1., 5.2. договору загальна вартість договору визначається як сума вартості правової допомоги, наданої у відповідності до погоджених сторонами замовлень до цього договору, та підтверджується актами надання послуг, підписаних сторонами протягом строку дії договору. Вартість правової допомоги, що надається клієнту в рамках цього договору, визначається сторонами у відповідних замовленнях про надання правової допомоги.

Відповідно до замовлення на надання правової допомоги №4 від 14 квітня 2025 року сторони погодили, що адвокат здійснює юридичний супровід в Хмельницькому апеляційному суді у цивільній справі №686/18944/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2021 року про заміну стягувача ПАТ «Дельта банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», зокрема, але не виключно: ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, представництво інтересів клієнта в суді та участь в судових засіданнях.

Згідно з пунктом 2.1. замовлення сторони визначили суму винагороди адвоката за надання послуг, передбачених пунктом 1 даного замовлення, у розмірі не більшому, ніж 5000 грн, остаточна вартість послуг визначається на підставі акту наданих послуг. Вартість однієї години роботи адвоката становить 2000 грн. Сума винагороди адвоката не включає витрати щодо оплати судових зборів, інших обов`язкових платежів, які підлягають до оплати клієнтом в окремому порядку.

Відповідно до акту надання послуг №4 від 12 травня 2025 року сторони погодили, що адвокатом надана замовнику правнича допомога за договором, а саме: ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги 1 година, вартість 2000 грн, підготовка відзиву на апеляційну скаргу 1 година, вартість 2000 грн, участь у судовому засіданні 30 хв., вартість 1000 грн.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та його висновки

Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника попередньо заявив про судові витрати, які він планує понести у зв`язку із розглядом справи та про те, що документи на підтвердження наданої правничої допомоги додатково будуть надані до суду.

В межах встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України строку представник ТОВ «ФК «Інвент» адвокат Коновал Р.О. подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просив стягнути з відповідачки судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №750/2055/20 зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі №143/173/19 зроблено висновок про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з п.п. 1-2 частини 1 статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу адвокат Коновал Р.О. надав суду апеляційної інстанції договір про надання правничої допомоги №01/12/23 від 01 грудня 2023 року, замовлення №4 на надання правової допомоги від 14 квітня 2025 року, акт надання послуг №4 від 12 травня 2025 року.

Відповідно до акту надання послуг №4 від 12 травня 2025 року сторони погодили, що адвокатом надана замовнику правнича допомога за договором, а саме: ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги 1 година, вартість 2000 грн, підготовка відзиву на апеляційну скаргу 1 година, вартість 2000 грн, участь у судовому засіданні 30 хв., вартість 1000 грн.

Так, до суду апеляційної інстанції адвокатом Коновалом Р.О. було подано відзив на апеляційну скаргу. Судове засідання в суді апеляційної інстанції відбулось 08 травня 2025 року за участю адвоката Коновала Р.О. тривалістю близько 30-ти хв.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції враховує конкретні обставини даної справи, її складність, обсяг наданих послуг з правничої допомоги, обґрунтування заявником розміру цих витрат, критерій реальності адвокатських витрат, ту обставину, що відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний характер.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2019 у справі №211/3113/16-ц).

Проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом Коновалом Р.О. для ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» послуг з професійної правничої допомоги, а також подані документи, колегія суддів вважає, що заявлена для відшкодування сума понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в 5000 грн відповідає критерію розумності та є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Враховуючи вищевикладене, заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити та стягнути з Афзал І.В. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» 5000 грн судових витрат, понесених у зв`язку із наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 381 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», яка подана його представником адвокатом Коновалом Русланом Олександровичем, про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» (місцезнаходження: вул. Панаса Мирного, 28-А, офіс 151, м. Київ, 01011) 5000 грн (п`ять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 травня 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко