Провадження № 2/727/360/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Ковбінька Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

УСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 14.01.2010 року по 2014 рік, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 .

Від шлюбу народилась дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.09.2014 року в справі №727/6186/14-ц на користь позивачки було стягнуто на утримання малолітнього сина - аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

На сьогоднішній день відповідач офіційно працює за трудовим договором в Чернівецькій міській раді на посаді провідного фахівця при управлінні порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради з оплатою праці орієнтовно в розмірі 15159 грн., а тому вважаємо, що на даний час Відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу), а не в твердій грошовій сумі, в розмірі 700 (сімсот) гривень 00 коп.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку із тим, що на сьогоднішній день відповідач сплачує 700 грн. 00 коп., це не є достатньою сумою для нормального, гармонійного розвитку дитини та забезпечення її всім необхідним.

На сьогоднішній день позивачка є особою з інвалідністю III групи, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2361 грн., 00 коп., не може працювати та самостійно в повній мірі матеріально забезпечувати спільну з відповідачем дитину.

Окрім того, згідно з довідкою з ДЦЗ підтверджується, що на обліку в центрі зайнятості позивачка не перебуває, а тому будь - яких виплат по безробіттю ОСОБА_1 не отримує.

Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню доньку.

На підставі викладеного просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.09.2014 року.

Стягувати з ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , щомісячно аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

17.12.2024 ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 727/13780/24 було відкрито провадження у цій цивільній справі.

27.01.2025, 03.04.2025 відповідачем надані клопотання про розгляд справи у його відсутність та визнання позову.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що у відповідача суттєво змінився сімейний та матеріальний стан, у зв`язку з чим виникла необхідність зменшити розмір аліментів, через неможливість сплачувати їх у визначеному розмірі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Підтвердила факти, викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що гроші потрібні дитині, суми аліментів, визначеної за рішенням суду у розмірі 700 гривень на сьогоднішній день не вистачає на утримання дитини, тому просила суд стягнути з ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , щомісячно аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі просила суд стягнути з ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , щомісячно аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, до суду надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглядати справу у його відсутність.

Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими фактичні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №3060. Батьком записаний ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 .

З матеріалів справи встановлено, що згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.09.2014 №727/6186/14-ц, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі 700 гривень щомісячно починаючи з 21.07.2014 року. Рішення суду набрало законної сили 02.10.2014.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2014 ВП №45083682, відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2/727/6186/14 від 22.09.2014 про стягнення аліментів.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААА №331488 від 19.05.2011, ОСОБА_1 має третю загальну групу інвалідності, загальна захворювання.

Згідно з довідкою №3424 від 04.11.2024, наданою Департаментом соціальної політики Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в м Чернівці та отримує державну соціальну допомогу інвалідам 3 групи - 1 жовтень 2024 року в розмірі 2361,00 грн.

Згідно з довідкою, наданою Чернівецьким міським головою, ОСОБА_3 працює в Чернівецькій міській раді з 19.10.2022, а з 16.03.2023 по даний час на посаді провідного фахівця при управлінні порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради.

Згідно з довідкою про доходи від 02.05.2024, наданою Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради ОСОБА_3 за період з травня 2023 по квітень 2024 включно отримав 150398,76 грн., аліментів сплачено 0,00 грн.

Згідно з довідкою №104706 від 12.11.2024, наданою Першим відділом державної виконавчої служби у місті Чернівці ОСОБА_1 , станом на 12.11.2024 заборгованість із сплати аліментів відсутня.

Згідно з витягом №652417 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.10.2024 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою №177 від 21.11.2024, наданою Лікарем-педіатром про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває під спостереженням лікаря-педіатра та лікаря-алерголога дитячого. У разі захворювання за допомогою звертається мати.

Згідно з довідкою №4483 від 06.12.2024, наданою Чернівецьким обласним центром зайнятості ОСОБА_1 не перебуває на обліку в єдиній інформаційно-аналітичній системі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції як безробітний станом на 05.12.2024.

Мотивувальна частина

З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Аналогічна позиція викладена ВС у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071-19.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Суд ураховує, що Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто розмір аліментів, який відповідач сплачує на даний час, вже є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я дитини, суд уважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд уважає не можливим.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки належними та допустимими доказами позивачем підтверджено позовні вимоги.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, тобто у сумі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 700,00 грн. щомісячно на у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 , які стягуються на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.09.2014 у справі № 727/6186/14-ц.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Визнати недійсним з дня набрання цим рішенням законної сили виконавчий лист №727/6186/14-ц (№2/727/1616/14) від 22.09.2014 виданий Шевченківським районним судом м. Чернівці.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 08.04.2025 року.

Суддя Ю. О. Калмикова