Провадження № 2-зз/761/32/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.

за участі:

представника позивача: адвоката Федька Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025р. по цивільній справі №761/13111/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025р. було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 157,8 кв.м., яка на праві власності належить відповідачу ОСОБА_1

14 квітня 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки, на переконання відповідача ОСОБА_1 , вищезгадана ухвала суду прийнята незаконно та безпідставно. В обгрнтування вимог заяви, заявником зазначено, що предметом позову є вимога нематеріального характеру (визнання недійсним (фраудаторним) договору дарування квартири АДРЕСА_1 ). При цьому, на думку заявника, обґрунтованим забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно учасника процесу буде вважатися лише тоді, коли коли позов має майновий характер, а необхідність саме такого виду забезпечення підтверджена доказами про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Однак, судом було вжито вищезгадані заходи забезпечення позову без будь-якого доказового підтвердження з урахуванням того, що предметом позову є немайнова вимога, що, на думку заявника, є грубим втручанням у майнові права останнього.

30 квітня 2025р. представником позивача подано до суду письмові заперечення на зазначену заяву, у яких сторона позивача просила суд відомивити у задоволенні заяви про скасування заходів забезечення позову. Заперечуючи проти вказаної заяви, представник позивача посилався на те, що у даній справі триває підготовче засідання, розгляд справи по суті не розпочався, судове рішення у справі не ухвалене, а відтак, на переконання сторони позивача, заявником не наведено обставин, з підтвердженням належними засобами доказування, які б давали підстави вважати, що потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення позову відпала.

У судовому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення вказаної заяви, з підстав, викладених у відповідних письмових запереченнях.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши заяву про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши доводи заявника про необхідність скасування заходів забезпечення позову, не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування зоходів забезпечення позову по вказаній справі, виходячи із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову є визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 недійсним (фраудаторним).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025р. було відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 12 червня 2025р. о 11 год. 00 хв.

Згідно з ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

Скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, клопотання про скасування заходів забезпечення позову надійшло до суду на стадії підготовчого провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України регламентовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що судовий розгляд справи не завершено, триває стадія підготовчого провадження, обставини наведені у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову не свідчать про наявність правових підстав для його задоволення, оскільки, в силу положень ч.ч. 1-3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, заявником не надано суду належних та допустимих доказів, що заходи забезпечення позову порушують права останнього, як і не доведено того, що вищезгаданий захід забезпечення позову не відповідає вимогам розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника, а також порушує право власності заявника.

Слід зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд під час розгляду питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим, в подальшому, виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що судовий розгляд справи не закінчено, заходи забезпечення позову вжиті судом в межах заявлених позивачем позовних вимог та на час розгляду справи потреба в забезпеченні позову не відпала, оскільки не змінились будь-які обставини, що зумовили його застосування, заявником не надано суду жодного доказу необхідності скасування заходу забезпечення, а всі посилання заявника ґрунтуються на припущеннях та зводяться до оспорювання ним правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову і не пов`язані із їх скасуванням, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав щодо задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158, 212, 247, 258-261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 03 квітня 2025р. по цивільній справі №761/13111/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвокатська фірма «Лавринович і Партнери» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 09 травня 2025р.

Суддя: