Справа № 308/4622/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Янцо М. В., розглянувши у залі суду в м. Ужгород, у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 21.05.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.05.2025.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 25.08.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Чопської міської ради, за актовим записом №18, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 від 25.08.2018 року.

Від даного шлюбу у подружжя народилися двоє доньок ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини Серія НОМЕР_2 від 18.03.2019 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася - ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини Серія НОМЕР_3 від 10.09.2021 року.

У позовній заяві вказано на те, що відповідач та їх діти проживали разом в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , від початку шлюбу.

Позивач зазначає, що починаючи з серпня 2023 року відносини між позивачем та відповідачем погіршилися. Подружнє життя у них не склалося оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя. Втратили повагу та порозуміння один до одного. У них виникали сварки та скандали, ініціатором яких міг бути позивач та відповідач і тому фактично з вересня 2023 року почали проживати окремо, він за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач з їх доньками за адресою АДРЕСА_3 .

За твердженням позивача їх намагання зберегти сім`ю не принесли результатів та вони вже тривалий час не підтримують жодних сімейних стосунків, а тому шлюб існує лише формально.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4, 175, 177 ЦПК України, позивач просить: розірвати шлюб укладений між мною - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 25.08.2018 року виконавчим комітетом Чопської міської ради, за актовим записом №18. Розглянути вказану позовну заяву у його відсутності, та за участі його представника - адвоката Гельжинського Р.Л.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2025, у справі відкрито провадження. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом і тим від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гельжинського Р.Л., надійшла заява про те, що він не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності та за відсутності ОСОБА_1 , зазначає що позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом

Водночас, відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 25.08.2018 року укладено шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований виконавчим комітетом Чопської міської ради, за актовим записом №18, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія НОМЕР_1 від 25.08.2018 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

У шлюбі у подружжя народилися доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини Серія НОМЕР_2 від 18.03.2019 року (копі ясвідоцтва про народження наявна матеріалах справи) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини Серія НОМЕР_3 від 10.09.2021 року (копія свідоцтв про народження наявна в матеріалах справи).

Згідно позовної заяви позивач та відповідач з вересня 2023 року почали проживати окремо, позивач за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач з їх доньками за адресою АДРЕСА_3 .

Позовна заява не містить вимоги щодо визначення місця проживання дітей.

Варто зазначити, що у заяві від 21.05.2025 відповідач по справі також не вказала на спір між нею та позивачем щодо місця проживання їх дітей. Також відповідачем по справі не подано відзиву на позовну заяву. Натомість ОСОБА_2 , зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, просить розірвати шлюб. Відповідач також просила не надавати час на примирення.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд констатує, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти задоволення позову не заперечувала, також просила шлюб розірвати, не надавати часу на примирення.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, враховуючи визначену законом добровільність шлюбного союзу, а тому шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 223,258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 280-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований 25.08.2018 виконавчим комітетом Чопської міської ради, за актовим записом №18 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 від 25.08.2018),- розірвати.

Стягнути із відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (ІПН: НОМЕР_5 місце реєстрації: АДРЕСА_4 ), на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (ІПН: НОМЕР_6 місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) 50% сплаченої ним при зверненні до суду із вказаним позовом суми судового збору, що становить 605,60 грн.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (ІПН: НОМЕР_6 місцещеєстрації: АДРЕСА_5 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 50 % сплаченого нею судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 РНОКП: НОМЕР_7 , зареєстрована АДРЕСА_4 , фактично проживає: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош