Провадження № 2/761/3973/2025
12 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Волошина В.О.
при секретарі: Харечко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
У жовтні 2024р. позивач Фізична особа - підприємець (ФОП) ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив суд:
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 листопада 2022р. між ТОВ «Авентус Лізинг» (страхувальник) та ПАТ «Страхова компанія «Вусо» (страховик) було укладено договір обов`язкового страхування (поліс) ЕР/211972032, за яким було застраховано цивільно - правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу - «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 (надалі по тексту - застрахований ТЗ).
13 березня 2023р. по вул. Глибочицькій, 17 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (наді по тексту - ДТП) за участю застрахованого ТЗ під керуванням відповідача та автомобіля «Tesla» д.н.з. НОМЕР_2 .
Вищезазначену подію було визнано позивачем страховим випадком, в зв`язку із чим, ним було складено 05 квітня 2023р. Страховий акт № 2284399-1 та проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 8883,4 грн., потерпілій особі (власнику автомобіля «Tesla» д.н.з. НОМЕР_2 ).
15 квітня 2024р. між ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір № 15/04/2024 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору до договору страхування, перелік яких наведений в додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредит отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування ЕР/211972032, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» та ТОВ «Авентус Лізинг».
В зв`язку з тим, що відповідач, залишив місце ДТП, позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 8883,4 грн. в порядку регресу, відповідно до п.п. в) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Оскільки в досудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати сплачену суму страхового відшкодування, було проігноровано досудову претензію позивача, останній вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту свого порушеного права.
Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024р. матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024р. було визначено головуючого суддю Волошина В.О.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
До судового засідання сторона позивача клопотала перед судом, про розгляд справи у відсутність повноваженого представника позивача. Заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, у судові засідання, відповідач, не з`явився, поважності причин неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов стороною відповідача не подавався.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, і відповідно до ст. ст. 280, 282 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 10 листопада 2022р. між ТОВ «Авентус Лізинг» (страхувальник) та ПАТ «Страхова компанія «Вусо» (страховик) було укладено договір обов`язкового страхування (поліс) ЕР/211972032, за яким було застраховано цивільно - правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу - застрахованого ТЗ.
13 березня 2023р. по вул. Глибочицькій, 17 в м. Києві, сталася ДТП, за участю застрахованого ТЗ під керуванням відповідача та автомобіля «Tesla» д.н.з. НОМЕР_2 .
У відповідності з ч. 6. ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що на підставі вимоги - претензії власника автомобіля «Tesla» д.н.з. НОМЕР_2 , ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 8883,4 грн.
15 квітня 2024р. між ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір № 15/04/2024 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору до договору страхування, перелік яких наведений в додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредит отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування ЕР/211972032, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» та ТОВ «Авентус Лізинг».
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, в якості підстав позову посилався на положення п. в) п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин)
Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:
- якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена позивачем сума страхового відшкодування у розмірі 8883,4 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,2 грн.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020р. у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи.
Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність, відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020р. у справі № 755/9215/15-ц).
Зазначені критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом позивачу юридичних послуг та виконаних робіт у даній цивільній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представником процесуальних документів, розмір суми страхового відшкодування, яка підлягала стягненню з відповідача, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, суд дійшов до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000,0 грн., яка є обґрунтованою та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона позивача у цій справі, при цьому судом враховано, що заявлена стороною позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, не відповідає критеріям розумності їхнього розміру та справедливості розміру стягнутих зі сторони відповідача коштів.
Керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 256, 512, 514, 993 ЦК України; ст. 27 Закону України «Про страхування», суд, -
Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завдану шкоду, в поряду регресу в розмірі 8883 /вісім тисяч вісімсот вісімдесят три/ грн. 40 коп.; судовий збір у розмірі 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ грн. 20 коп.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,0 /три тисячі/ грн.
В решті судових витрат відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 травня 2025р.

Суддя: