Справа №402/313/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"21" травня 2025 р. м. Благовіщенське

Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Бондаренка А.А.,

секретар судового засідання Хименко О.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м.Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області про визнання за ним права власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . На обґрунтування позову вказав, що 01.02.2022 року він та ОСОБА_2 уклали між собою договір купівлі-продажу будинку, що по АДРЕСА_1 . Відповідно до умов договору він передав відповідачеві обумовлену суму коштів - 12000 грн., про що той надав позивачеві розписку. ОСОБА_2 зобов`язався виготовити документи на будинок та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу протягом трьох місяці, але помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не посвідчивши договір.

Сторони про дату, час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому законом порядку. Від Благовіщенської міської ради до суду надійшов лист про відсутність заперечень проти задоволення позову.

З досліджених судом в порядку спрощеного провадження письмових доказів судом встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають:

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав № 418061822 від 17.03.2025 житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 09.11.2021 року органом реєстрації № 3532, встановлено, що ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Відповідно до довідки старости с. Синьки Благовіщенської міської ради Кіровоградської області, згідно книги по господарського обліку за 2021-2025 років за № 3 власником будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата побудови будинку - 1930 рік.

Як свідчить копія Архівної довідки № 140 від 26.04.2024 року КП «Благовіщенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстроване.

З Технічного паспорту на садибу по АДРЕСА_1 суд дослідив схему розташування будівель садиби, план будинку, експлікацію приміщень будинку, характеристику будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . Власником будинку вказаний ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії розписки ОСОБА_2 від 01.02.2022 той отримав від ОСОБА_1 12000 грн. за продаж житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 18.11.2024 року приватним нотаріусом Кримською Н.Ю. єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , який успадкував земельну ділянку (пай) кадастровий № :02:000:5041 на території Синьківської сільської ради.

Суд виснує, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми:

Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Судом встановлено, що будинок, що є предметом спору, є власністю відповідача, керуючись такими міркуваннями:

Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року по справі № 620/480/17:

Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості, є необов`язковим. Технічну інвентаризацію нерухомого майна в сільській місцевості розпочато згідно з Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056.

Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарсько-побутовими книгами сільських рад.

Здійснення державної реєстрації права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1970 рік) регулювалося підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Згідно з пунктом 6 цієї Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим.

Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття об`єкта до експлуатації.

Зважаючи на те, що датою побудови спірного будинку є 1930 рік, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) відповідачеві є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим.

Сторони у письмовій формі погодили купівлю продаж вказаного будинку, обговоривши його вартість. Відповідач на виконання угоди отримав всю суму грошей, віддав позивачеві будинок для проживання, документацію та ключі від будинку, що можна вважати частковим виконанням договору. Відповідач помер, тому позивач з об`єктивних причин не може зареєструвати купівлю ним будинку.

Таким чином встановлено, що, застосувавши до вказаних правовідносин сторін положення ч. 2 ст.220 ЦК України, суд може визнати зазначений договір дійсним, а відповідно за ОСОБА_1 право власності на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ч.2 ст. 220 ЦК України, ч.3 ст.200, ст.ст.263-265, 272 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 47, 0 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

- ім`я: ОСОБА_1 ;

- місце проживання: АДРЕСА_1 ,

- код платника податків: НОМЕР_3 ;

Відповідач:

-назва: Благовіщенська міська рада Кіровоградської області

-місцезнаходження: Кіровоградська область, Голованівський район, м.Благовіщенське, вул.Промислова, 23/54 ;

-ЄДРПО 05402697.

Суддя: А. А. Бондаренко