РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні по суті справу за позовом адвоката Смірнова Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки та піклування Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон.

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивачки 22 лютого 2022 року звертається до суду з цим позовом і вказує, що позивачка з відповідачем по справі з 2 листопада 2013 року року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 12 травня 2015 року розірвано. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір`ю в Республіці Польща з 2019 року. Відповідач участі у житті та вихованні дитини не приймає, не сплачує аліментів, самоусунувся від виховання сина, однак чинить перешкоди у виїзді дитини за кордон. Позивач вже зверталась до суду з аналогічним позовом, і отримала дозвіл на виїзд дитини за кордон до 30 червня 2021 року, відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 9 червня 2020 року. В подальшому відповідач писав нотаріально посвідчену заяву про згоду на тимчасові поїздки сина за кордон, однак згодом відмовився надавати такі дозволи. Позивачка в Польщі проживає з новим чоловіком, офіційно працевлаштована, син навчається і тому звертається до суду та просить надати дозвіл на тимчасовий багаторазовий виїзд без згоди та супроводу батька з неповнолітнім сином ОСОБА_4 , за межі території України до Республіки Польщі в період з дня набрання рішенням законної сили до закінчення навчального 2028/2029 року, тобто до 30 червня 2029 року.

На обґрунтування позиції позивачки представник надав копії документів про реєстрацію місця проживання позивачки з дитиною, трудовий договір на території Республіки Польща, довідку про згоду з власником будинку щодо проживання позивачки в Польщі з дитиною, довідку з навчального закладу.

В судове засідання представник позивачки Смірнов С.М. не з`явився, подав заяву про підтримання позову, просив розглянути справу у його відсутність та винести рішення в підготовчому судовому засіданні.

Позиція відповідача

Відповідач подав заяву про визнання позову в підготовчому судовому засіданні, справу просив розглянути у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, представник Органу опіки та піклування Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився (а.с.96).

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, справу розглядається без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Позовна заява надійшла в провадження судді Верніка В.М. 22 лютого 2022 року (а.с.43).

28 лютого 2022 року направлено запит щодо місця реєстрації відповідача до Станіславчицької сільської ради Жмеринського району (а.с.44).

Відповідь на запит про місце реєстрації відповідача надійшла до суду 28 лютого 2022 року (а.с.46).

Ухвалою від 2 березня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.47).

Висновок з органу опіки та піклування надійшов до суду 30 березня 2022 року (а.с.60-63).

Ухвалою суду від 29 липня 2022 року зупинено провадження у справі в зв`язку з перебуванням відповідача у складі ЗСУ (а.с.86).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу 9 квітня 2025 року передано для розгляду судді Шепелю К.А. (а.с.91).

Ухвалою від 28 квітня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.93).

2 червня 2025 року відповідач ОСОБА_2 подає заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с. 100).

Представник позивача 3 червня 2025 року в системі «Електронний суд» подає заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.101).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Досліджуючи факти та питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що відповідно до копії паспорта та довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лука-Мовчанська Жмеринського району Вінницької області, зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_2 (а.с.15).

Згідно з довідкою Станіславчицької сільської ради, ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1 , однак проживає біля матері в республіці Польща (а.с.16).

Згідно з рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12 травня 2015 року у справі № 130/777/15-ц, шлюб між сторонами у справі розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_5 залишено її дівоче прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.17-18).

Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 9 червня 2020 року у справі № 130/560/20 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон задоволено, надано дозвіл до 30 червня 2021 року (а.с.19-22).

23 липня 2021 року ОСОБА_2 надав нотаріально посвідчену заяву про надання згоди на тимчасові поїздки сина ОСОБА_3 в супроводі матері ОСОБА_1 за кордон до Республіки Польща в період з 24 липня 2021 року по 24 липня 2022 року, заява посвідчена приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Шевченко С.О. за № 1142 9(а.с.23).

Відповідно до скороченої копії акта про укладення шлюбу, 27 лютого 2021 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 в відділі РАЦС м. Хойна Західнопоморського воєводства Республіки Польща (а.с.25-26).

ОСОБА_9 з 1 січня 2022 року прийнята на роботу на посаду працівника тваринництва, що підтверджується копією трудового договору (а.с.27).

Відповідно до довідки директора початкової школи №1 імені ОСОБА_10 в м. Хойна ОСОБА_11 є учнем початкової школи і продовжить навчання до кінця 2028/2029 навчального року (а.с.31).

Відповідно до нотаріально посвідченої довідки ОСОБА_12 , яка проживає по АДРЕСА_2 , дає згоду на проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у її будинку (а.с.34-35).

Орган опіки та піклування Станіславчицької сільської ради 25 березня 2022 року виніс висновок про доцільність виїзду дитини за кордон без згоди батька ОСОБА_2 (а.с.61-63).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а також визнані відповідачем.

Надані представником позивачки докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. Кожний аргумент, наведений сторонами, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення позову.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12 червня 2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову в підготовчому судовому засіданні і це визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Практика вирішення спорів за участю малолітніх дітей свідчить про те, що забезпечення найкращих інтересів дітей повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 03 липня 2019 року зазначив, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність в одного з батьків права відмовити в наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон з іншим з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 03 липня 2019 року сама по собі можливість поїздки за кордон не є безумовним свідченням того, що така поїздка відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки істотне значення має країна поїздки, мета такої поїздки та період поїздки.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Виходячи с викладеного суд вбачає, що тимчасовий виїзд матері з дитиною сприяє забезпеченню її інтересів, розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, оскільки позивачка створила нову сім`ю, у неї є можливість працювати в Польщі та забезпечувати матеріальні потреби для утримання дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень частини другої статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно з пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Оскільки у позивачки виникали складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд сина за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України для тимчасового перебування суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон без згоди батька та до Республіки Польщі на конкретний строк - до 30 червня 2029 року, тобто до закінчення навчання.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Ураховуючи викладені вище обставини, зокрема те, що дитина за згодою відповідача, проживає з матір`ю, яка забезпечує їй повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку; враховуючи, що матір офіційно працевлаштована в Республіці Польща, дитина роки навчається в Республіці Польща, матір та дитина мають постійне місце проживання в Республіці Польща, на продовження проживання дитини надано письмовий дозвіл, матір здатна продовжувати забезпечувати дитину усім необхідним, а також узявши до уваги положення статей 157, 161 Сімейного кодексу України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини і підлягають задоволенню.

Висновки суду

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному сторонами, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без годи батька.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підтвердження судових витрат представником позивачки, до матеріалів позову долучено договір про надання правової допомоги від 1 лютого 2022 року (а.с.37-39), квитанцію від 1 лютого 2022 року на суму 7000 грн (а.с.40); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000439 (а.с.36), копію ордеру про надання правничої допомоги від 1 лютого 2022 року (а.с.41).

Позивачка понесла судові витрати на сплату судового збору в сумі 992,40 грн (а.с.10) та витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн (а.с.40), а всього 7992,40 грн, які просить стягнути з відповідача.

Таким чином, враховуючи положення статті 141 Цивільного процесуального України, суд приходить до висновку, що по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Керуючись Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", статтями 150, 154 Сімейного кодексу України, статтею 313 Цивільного кодексу України, статтями 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов адвоката Смірнова Сергія Михайловича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки та піклування Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд громадянина України- малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в супроводі матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за межі України до Республіки Польща, з дня набрання рішенням суду законної сили на період навчання, до закінчення навчального 2028/2029 року, тобто до 30 червня 2029 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору 992,40 грн та на правову допомогу в розмірі 7000 грн, а всього 7992 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп..

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня винесення.

Ім`я (найменування) учасників справи :

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Смірнов Сергій Михайлович, знаходиться по вул. Київська,12, офіс 2, м. Жмеринка, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 2 лютого 2019 року №2.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОККП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, знаходиться по вул. Центральна,4, с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ