ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2025 року м. Кропивницький

справа № 395/936/23

провадження № 22-ц/4809/922/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,

учасники справи:

стягувач ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

особа, дії якої оскаржуються старший державний виконавець Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Власенко К. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2025 року (суддя Орендовський В. А.).

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст звернення

У березні 2025р ОСОБА_1 звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця пов`язаної з виконанням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області рішення суду від 17 жовтня 2023 року та просить:

-визнати бездіяльність старшого державного виконавця Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Власенко К.В. протиправною;

-зобов`язати старшого державного виконавця Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Власенко К.В. належним чином відповідно до Закону України Про виконавче провадження здійснити виконавчі провадження № 73530610 від 07.12.2023 року, № 73530081 від 07.12.2023 року та № 73529852 від 07.12.2023 року;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та суму сплаченого за подання до суду першої інстанції позовної заяви судового збору у розмірі 4831 гривню 20 копійок;

-накласти на ОСОБА_2 штраф за невиконання рішення суду у справі № 395/936/23 (провадження № 2/395/261/2023) від 17 жовтня 2023 року;

-стягнути ОСОБА_2 інфляційні втрати та трьох процентів річних внаслідок невиконання рішення суду у справі № 395/936/23 (провадження № 2/395/261/2023) від 17 жовтня 2023 року по день звернення з цією скаргою до суду;

-судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на орган державної виконавчої служби, який допустив невиконання рішення суду.

В обґрунтування звернення вказав, що судовим рішенням частково задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та визнано інформацію, опубліковану 16 серпня 2023 року відповідачем ОСОБА_2 , на власній веб-сторінці в мережі Фейсбук стосовно скаржника, такою, що не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію - ОСОБА_3 ; зобов`язано ОСОБА_2 у 5-денний строк після набрання судовим рішенням в цій справі законної сили спростувати поширену відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію шляхом публікації на власній веб-сторінці в мережі Фейсбук, що вона є недостовірною та нею спростовується; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, в розмірі 5000 гривень та судовий збір у розмірі 4831 гривню 20 копійок. Рішення суду набрало законної сили.

07.12.2023 року постановою Новомиргородського відділу державної виконавчої служби відкриті виконавчі провадження № 73530610, № 73530081, № 73529852.

За порушення строків прийняття рішень та відповідність вчинення виконавчих дій, виконавці несуть відповідальність в порядку встановленому законом.

Судове рішення не виконане, відповідач у встановлений строк не спростувала недостовірну інформацію на своїй сторінці у Facebook; не відшкодувала моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень та не повернула сплачений судовий збір у розмірі 4831, 20 грн.

Позиція державного виконавця

Начальник Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чупик В.В., заперечуючи проти доводів скарги ОСОБА_1 , просив відмовити у її задоволенні.

Судове рішення

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02.04.2025р в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо виконання рішення суду, відмовлено.

Місцевий суд виснував, що рішення та дії старшого державного виконавця Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Власенко К.В. були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, при цьому не було допущено бездіяльності, а тому скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та відповідно не підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2025 року у справі № 395/936/23 та зобов`язати Новомиргородський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії, спрямовані на належне виконання рішення суду у справі № 395/936/23, а саме: забезпечити реальне виконання рішення суду щодо спростування інформації; здійснити розрахунок та вжити заходів для стягнення з боржника інфляційних втрат, 3% річних та інших стягнень, стягнутих за рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області у справі № 395/936/23 провадження № 2/395/261/2023 від 17 жовтня 2023 року.

В обґрунтування оскарження вказав, що суд першої інстанції не дослідив питання ефективності вжитих державним виконавцем заходів, який лише формально направив листи та наклав штраф, які не призвели до реального виконання рішення суду, що не може вважатися належним виконанням державним виконавцем своїх обов`язків.

Суд не з`ясував, чи вживав державний виконавець усіх можливих та передбачених законом заходів для примушення боржника до виконання рішення суду в немайновій частині, зокрема, чи роз`яснювалися відповідачу наслідки злісного невиконання судового рішення, передбачені ст. 382 Кримінального кодексу України, та чи ініціювалося питання про притягнення її до кримінальної відповідальності.

Помилковим є тлумачення судом норм матеріального права щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Суд першої інстанції зазначив, що для стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних внаслідок невиконання рішення суду про стягнення моральної шкоди та судового збору, необхідно звертатися до суду в порядку позовного провадження, оскільки виконавча служба не має законних підстав для прийняття таких рішень.

Таке твердження є помилковим, оскільки ст. 625 Цивільного кодексу України прямо передбачає право кредитора вимагати сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми у разі прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відзив

Начальник Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чупик Віктор Васильович, заперечуючи підстави оскарження вказав, що апеляційна скарга на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області по справі №395/936/23 від 02.04.2025 року, про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця щодо виконаннярішення суду є необґрунтованою, оскільки скаржником у апеляційній скарзі не зазначено порушеної норми закону та який документ підлягає оскарженню.

Відповідь на відзив

ОСОБА_1 на відзив виконавчої служби подав відповідь, якою вказав, що заперечення є необґрунтованими та такими, що не спростовують доводів апеляційної скарги. Посилання виконавця про відсутність в скарзі норм закону, що порушені та не зазначення (конкретизація) оскаржуваного документу є формальними та не відображають суті вимог.

Рух справи

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2025 року.

Ухвалою від 2 травня 2025р справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2025 року призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 28 травня 2025 року.

Позиції учасників справи в судовому засіданні

Учасники справи повідомленні належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Сторони у справі, заявник, виконавча служба, підтримали правові/процесуальні позиції щодо судової ухвали, яка оскаржується. Заявник/скаржник підтримав апеляційну скаргу, державний виконавець заперечував про її задоволення.

Норми процесуального права застосовані судом

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України: за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Норми матеріального права застосовані судом

У відповідності до п.3 ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. 25.03.2024 року державним виконавцем направлено повідомлення до органів досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно вказаного Закону позивачі в порядку позовного провадження мають право звертатися до суду з позовами про стягнення пені, індексу інфляції та 3% річних за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування боржника (фізична особа) у відповідності до вимог ЦПК України.

Обставини встановлені судом

На виконанні Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) перебуває зведене виконавче провадження АСВП №72861001 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь осіб різної форми власності боргу, до якого входять виконавчі провадження: №73530610, №73530081, 73529852.

Виконавче провадження АСВП № 73530610 стосується виконання виконавчого листа №395/936/23, виданого Новомиргородським районним судом 21.11.2023 року, про зобов`язання ОСОБА_2 у 5-денний строк після набрання судовим рішенням в цій справі законної сили спростувати поширену відносно ОСОБА_1 інформацію шляхом публікації на власній веб-сторінці в мережі Фейсбук за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 допису наступного змісту: "Інформація поширена мною, ОСОБА_2 на власній вебсторінці в мережі Фейсбук за посиланням: з текстом "ДРУЗІ! Будьте обережні! У селі Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області об`явився такий собі ОСОБА_4 , який вводить людей в оману, проголосивши себе адвокатом. Потерпіли від його дій військовослужбовці з Заходу України, які зверталися за допомогою. Проте пан ОСОБА_5 гроші отримав і на зв`язок не виходить. Боже!! У кого ти відібрав!? Голова Новомиргородського районного Комітету оборони прав людини у Кіровоградській області - Лідія ГЕРАЩЕНКО" є недостовірною та мною спростовується.

07.12.2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73530610 та направлено сторонам згідно статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адреси, зазначені у виконавчому документі. 29.12.2023 року державним виконавцем направлено рекомендованим листом боржникові лист-зобов`язання вчинити певні дії, а саме спростувати поширену відносно ОСОБА_1 інформацію шляхом публікації на власній веб-сторінці в мережі Фейсбук за посиланням https://m.facebook.com/story.php?. Про виконання листа-зобов`язання боржник повинен був повідомити невідкладно Новомиргородський ВДВС письмово.

22.01.2024 року, у зв`язку з не виконанням рішення суду у відповідності до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 грн.

01.02.2024 року державним виконавцем повторно направлено рекомендованим листом боржникові лист-зобов`язання вчинити певні дії, а саме спростувати поширену відносно ОСОБА_1 інформацію шляхом публікації на власній веб-сторінці в мережі Фейсбук за посиланням https://m.facebook.com/story.php?. Про виконання листа-зобов`язання боржник повинен був повідомити Новомиргородський ВДВС письмово протягом 10 робочих днів.

19.02.2024 року, у зв`язку з повторним не виконанням рішення суду згідно ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, а саме 3400 грн.

25.03.2024 року виконавче провадження завершено згідно п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідності до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження АСВП № 73529852 стосується виконання виконавчого листа №395/936/23, виданого Новомиргородським районним судом 21.11.2023 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та виконавче провадження АСВП №73530081 стосується виконання виконавчого листа №395/936/23 від 21.11.2023 року, виданого Новомиргородським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 4831 грн.

07.12.2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73529852 та №73530081 і направлено сторонам згідно статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси, зазначені у виконавчому документі.

01.05.2023 року державним виконавцем накладено арешти на все майно боржника. 23.01.2024 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та надіслано до банківських установ для подальшого його виконання у відповідності до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

08.02.2024 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для утримання боргу із пенсії боржника. Постанова про звернення стягнення із пенсії боржника перебуває у Головному управлінні Пенсійного фонду України, проте утримання із пенсії боржника не проводиться на підставі рішення Конституційного суду України від 22.03.2023 року, згідно якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи абзаців четвертого, п`ятого частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, абзаців третього, четвертого частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058- IV, що унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму.

Позиція апеляційного суду стосовно апеляційної скарги

Згідно з частинами 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам ст. 263 ЦПК України відповідає, тож вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обов`язковість судового рішення, ухваленого в порядку ЦПК України, є одним з основних принципів цивільного судочинства, закріплених у ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами (ч. 3 ст. 431 ЦПК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 ст. 1 Закону № 1404-VІІІ).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (ч. 1 ст. 15 ст. 1 Закону № 1404-VІІІ).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 ст. 1 Закону № 1404-VІІІ).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Із зазначеного вище вбачається, що при здійсненні заходів з примусового виконання рішення суду органи державної виконавчої служби мають діяти в межах повноважень та у спосіб, який передбачений законом, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається зі змісту ст. 447 ЦПК України, судовий контроль за виконанням судових рішень полягає в тому, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, учасникам виконавчого провадження закон гарантує захист їх прав чи свобод порушених внаслідок неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів чи посадових осіб державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Безпосереднім об`єктом судового захисту виступають порушені права та свободи, які належать стягувачу або боржнику у виконавчому провадженні.

Здійснення або нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов`язків, покладених на неї законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб`єктів права на оскарження її незаконних дій.

Перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд враховує те, що принципом цивільного судочинства є виконання рішення суду.

Щодо кожної вимоги скарги ОСОБА_1 колегія суддів зазначає наступне.

1)Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Власенко К.В. протиправною та зобов`язати старшого державного виконавця Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Власенко К.В. належним чином відповідно до Закону України Про виконавче провадження здійснити виконавчі провадження № 73530610 від 07.12.2023 року, № 73530081 від 07.12.2023 року та № 73529852 від 07.12.2023 року.

Зазначене не становить самостійну вимогу, оскільки повноваження державного виконавця згідно до частини першої статті 18 Закону зобов`язують вживати заходи щодо примусового виконання рішень, а саме неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2) Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та суму сплаченого за подання до суду першої інстанції позовної заяви судового збору у розмірі 4831 гривню 20 копійок.

Стягнення вирішене судом першої інстанції під час розгляду цивільної скарги, а за наслідком примусового виконання рішення, відкрите виконавче провадження.

3) Накласти на ОСОБА_2 штраф за невиконання рішення суду у справі № 395/936/23 (провадження № 2/395/261/2023) від 17 жовтня 2023 року.

По-перше державним виконавцем вжиті заходи, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 судового рішення, зокрема накладений арешт, заявлено про порушення кримінальної справи. Застосування штрафу є виключною дискрецією державного виконавця.

4) Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_2 інфляційних втрат та трьох процентів річних, внаслідок невиконання рішення суду у справі № 395/936/23 (провадження № 2/395/261/2023) від 17 жовтня 2023 року по день звернення з цією скаргою до суду, то суд першої оцінки абсолютно правильно виснував наступне.

Вимоги скарги про нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних, внаслідок невиконання рішення суду, не є повноваженнями державного виконавця. Скаржник вправі звертатися до суду в порядку позовного провадження з приводу нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат, такі нарахування не передбачені нормами ЗУ «Про виконавче провадження».

За викладеного, колегія судіів виснує, що оскарження дій/бездіяльність державного виконавця повинно містити чіткі відомості про порушення, які він допустив, та чіткі формулювання тих дій, які, на думку оскаржувача, порушують його права, або йдуть врозріз з повноваженнями виконавця. Це включає в себе конкретні обставини порушення, цитування відповідних нормативних актів, та вимоги, які необхідно вжити дії для усунення невідповідності вимог Закону.

Оскарження дій державного виконавця - це важливий процес, який дозволяє захистити права та інтереси під час виконавчого провадження. Щоб оскарження було успішним, воно повинно відповідати певним вимогам. Тобто чітке визначення порушень, характеристика порушень, зазначення нормативних актів, пояснення суперечностей з повноваженнями виконавця, необхідно чітко конкретизувати, чому дії виконавця не відповідають наданим йому повноваженням. Викласти докази та сформулювати вимоги, яких бажає досягнути скаржник.

Скарга ОСОБА_1 є загальною вимогою щодо спонукання до активізації виконання судового рішення, незгода через неотриманням очікуваного виконання судового рішення. Тобто, наведених вище приписів, скарга не містить.

Таким чином, звернення у визначених межах, за своєю суттю не вимагає з`ясування та встановлення здійснених порушень державним виконавцем, встановити які норми права ним не виконані.

Більш того, додатково звернута увага і про застосування державним виконавцем штрафу до боржника і звернення з заявою до правоохоронних органів, тощо, що свідчить про задіяння численних чинників на виконання судового рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив межі звернення, правові норми, що підлягають застосуванню до розгляду скарги та вирішив звернення відповідно до закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 02.06.2025р.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний