Єдиний унікальний номер 728/3128/24
Номер провадження 2/728/124/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.,

за участі:

секретаря Кирути Л.І.,

а також

позивача не з`явилася,

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, 16500, ) про звільнення майна з-під арешту, негайно після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про таке.

І. Рух справи.

1. До Бахмацького районного суду (далі також Суд) 18.12.2024 звернулася ОСОБА_1 (далі також Позивач), представництво інтересів якої здійснює адвокат Вихор Ігор Іванович, з позовом до Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також Відповідач), за змістом якого Позивач просить скасувати арешт, який було накладено на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом винесення державним виконавцем відповідної постанови про накладення арешту на майно.

2. Ухвалою Суду від 19.12.2024 № 728/3128/24 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання на 08.01.2025 о 10 год 00 хв.

3. Ухвалою Суду від 08.01.2025 № 728/3128/24 відкладено проведення підготовчого судового засідання до 12.02.2025 о 10 год 00 хв, у зв`язку із необхідністю надання відомостей, за яким саме виконавчим документом і у межах якого виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт.

4. Ухвалою Суду від 12.02.2025 № 728/3128/24 закрито підготовче провадження у справі, призначено проведення судового засідання на 19.03.2025 о 10 год 00 хв.

5. У призначене судове засідання з розгляду справи по суті належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.

6. Однак від представника Позивача надійшли заяви, зокрема від 19.03.2025, за змістом яких останній просив судовий розгляд здійснювати без його участі.

7. Відповідач також направив до Суду низку заяв, зокрема від 19.03.2025 б/н, за змістом яких просив здійснювати судовий розгляд без його участі.

8. У зв`язку із неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України).

ІІ. Позиції учасників справи.

9. За змістом позовної заяви Позивач просить скасувати арешт, який було накладено на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом винесення державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції Захлюпаною Н. постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2010 серії АН № 435297, провадження № 578, реєстраційний номер обтяження № 10331518.

10. Зазначає, що вона є спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як його дочка.

11. Після звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис № 10331518 про арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2010 серії АН № 435297, винесеної Відділом державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції, провадження № 578, виконавець Захлюпана Н.

12. При цьому у відповідності до відомостей, отриманих Позивачем від органу примусового виконання рішень, виконавче провадження, у рамках якого було накладено арешт на все майно і у якому здійснювалося стягнення на користь держави, вже є давно закінченим і арешт, відповідно, має бути знятим.

13. Акцентує увагу Суду на тому, що тривале існування арешту майна Позивача за відсутність відкритого виконавчого провадження є втручанням на мирне володіння своїм майном, яке гарантоване статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

14. Як на правову підставу своїх вимог посилається на положення статті 59 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, згідно з якою у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа виконавець зазначає про зняття арешту з майна (коштів) та в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

15. Також посилається на положення статей 321, 328, 391 1261 Цивільного кодексу України, у відповідності до яких спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

16. Наголошує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

17. Окрім того, Позивач просить залишити судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу за Позивачем.

18. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, однак у заяві, згаданій у пункті 7 цього рішення, вказував, що не заперечує проти позовних вимог.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.

19. Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Удовик Я.В. від 15.11.2024 № 263/02-31 Позивачу відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис за № 10331518 про обтяження всього нерухомого майна спадкодавця, який внесений на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника від 12.11.2009 серії АН № 434898, винесеної Відділом державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції, про що свідчить інформаційна довідка від 10.12.2024 № 407363340 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 8).

20. Згідно з копією свідоцтва про смерть від 13.05.2024 серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що внесено відповідний актовий запис № 24(а.с. 7).

21. ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області, що підтверджується копіє свідоцтва про народження від 17.11.1978 серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

22. Відповідно до паспорта громадянина України Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області (а.с. 5).

23. Згідно з листом Відповідача від 18.11.2024 № 40312 на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, у межах яких було накладено арешт на майно боржника. У зв`язку із закінченням строку зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, останні були знищені. Інформаційні довідки про дані виконавчі провадження містяться у спецрозділі Автоматизованої системи виконавчого провадження. На час надання цієї відповіді на примусовому виконанні Відповідача відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_2 (а.с. 9).

24. На примусовому виконанні Відповідача з 16.12.2010 по 12.03.2011 перебувало виконавче провадження № 23374443, в межах якого у примусовому порядку виконувалася постанова Суду від 26.10.2010 № 3-1605 про стягнення на користь держави штрафу у розмірі 85 грн (вісімдесят п`ять гривень). Виконавче провадження було завершене на підставі положень пункту 8 частини першої статті 49 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-ХІV, в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) від 04.11.2011 № 2677-VІ (далі також Закон № 606-ХІV), а саме у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 33).

25. Також примусовому виконанні Відповідача з 24.01.2013 по 13.02.2013 перебувало виконавче провадження № 36191664, в межах якого у примусовому порядку виконувалася постанова Суду від 14.12.2012 № 3-1551 про стягнення на користь держави штрафу у розмірі 1 020 грн (одна тисяча двадцять гривень). Виконавче провадження було завершене на підставі положень пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-ХІV, а саме у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 34).

26. Окрім того, на примусовому виконанні Відповідача з 13.08.2010 по 01.10.2013 перебувало виконавче провадження № 20783942, в межах якого у примусовому порядку виконувалася постанова Комісії з цінних паперів та Фондового ринку від 30.03.2010 № 5-ЧН про стягнення на користь держави штрафу у розмірі 7 350 грн (сім тисяч триста п`ятдесят гривень). Виконавче провадження було завершене на підставі положень пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-ХІV, а саме у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 15).

ІV. Оцінка Суду та релевантне законодавство.

А) Загальні зауваження.

27. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

28. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

29. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

30. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

31. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

В) Щодо обраного способу захисту.

32. Так, згідно із заявленою позовною вимогою Позивач просить скасувати арешт, накладений державним виконавцем.

33. Суд зазначає, що такий спосіб захисту як скасування арешту, який по суті являє собою рішення відповідного уповноваженого суб`єкта, є характерним для кримінального або ж адміністративного судочинства.

34. Водночас право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

35. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

36. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін переважно є фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесене до інших видів судочинства.

37. Суд враховує, що у постанові від 22.01.2020 у справі № 340/25/19 за позовом фізичної особи до органу державної виконавчої служби про визнання неправомірною відмови щодо зняття арешту з майна та зобов`язання зняти арешт Велика Палата Верховного Суду виснувала, що для визначення юрисдикції суду необхідно встановити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби з накладення арешту на певне майно, то такий спір треба розглядати за правилами адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності чи іншого речового права, то ці спори слід розглядати за правилами цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин. Оскільки підставою позову позивачка визначила наявність арешту, накладеного на невизначене майно спадкодавця, що перешкоджає їй в оформленні спадкових прав на нерухоме майно, Велика Палата Верховного Суду вважала, що позов спрямований на захист цивільних прав позивачки, пов`язаний з оформленням права власності на спадкове майно та фактично є різновидом негаторного позову, який треба розглядати за правилами цивільного судочинства.

38. Згідно з частиною першою статті 59 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VІІІ особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

39. Тобто для осіб, які не мають відповідного статусу боржника у виконавчому провадженні, законодавцем передбачено спеціальний спосіб судового захисту їх порушеного цивільного права, який полягає у знятті арешту з майна, що належить їм, а не боржнику.

40. Відповідно, з урахуванням підстав заявлених позовних вимог щодо наявності перешкод для Позивача у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_2 , Суд висновує, що належним способом захисту порушеного права Позивача має бути не скасування арешту, а зняття арешту з майна.

С) Щодо суб`єктного складу учасників справи.

41. За змістом абзацу 2 пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

42. Водночас повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а Позивач має намір стати його правонаступником у порядку спадкування у матеріальних правовідносинах, що тягне за собою і процесуальне правонаступництво.

43. Однак, одна й та ж особа у цивільній справі не може одночасно набути процесуального статусу як позивача, так і відповідача за виключенням випадку заявлення зустрічного позову.

44. Також Суд враховує, що стягнення у виконавчих провадженнях здійснювалося на користь держави, а за змістом статті 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

45. Також Суд зазначає, що рішення про накладення арешту було ухвалене державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції, як органу державної виконавчої служби в розумінні положень статті 3 Закону України Про державну виконавчу службу від 24.03.1998 № 202/98-ВР, функції якого щодо примусового виконання рішень судів і інших органів на сьогодні здійснює Бахмацький відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

46. Такий висновок обумовлено тим, що окремим, особливим видом правонаступництва, є публічне правонаступництво, під яким розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права до іншого.

Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. У спорах, які виникають із публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функцій від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бити припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

47. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку позов заявлено до належного відповідача.

D) Щодо суті позовних вимог.

48. Оцінюючи доводи учасників справи Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

49. Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (частина перша статті 6 Закону № 606-ХІV).

50. Положеннями статті 57 Закону № 606-ХІV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

51. При цьому, як було встановлено Судом, усі виконавчі провадження стосовно ОСОБА_2 були закінчені на підставі положень пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-ХІV, тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

52. Частиною першою статті 50 Закону № 606-ХІV визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

53. Відповідно, враховуючи, що на примусовому виконанні Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 01.10.2013 не перебувають відкриті виконавчі провадження, де боржником виступає ОСОБА_2 , а також, що усі виконавчі провадження стосовно ОСОБА_2 були завершені у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі відповідних рішень, Суд приходить до висновку щодо відсутності достатніх правових підстав для продовження існування запису за № 10331518 про обтяження всього нерухомого майна ОСОБА_2 , який було внесено на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника від 12.11.2009 серії АН № 434898, винесеної Відділом державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції, державний виконавець Захлюпана Н.М.

54. Виходячи з вищевикладеного, Суд погоджується з доводами Позивача щодо наявності підстав для задоволення позову.

V. Розподіл судових витрат.

55. Суд наголошує, що згідно положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

56. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.

57. Однак, з урахуванням відповідного клопотання Позивача, Суд доходить висновку, що судові витрати слід залишити за Позивачем.

58. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України Суд,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про скасування арешту, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2010 серії АН № 435297 на майно, що належить ОСОБА_2 , задовольнити частково.

2. Зняти арешт з майна, що належать ОСОБА_2 , який накладений відділом державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2010 серії АН № 435297.

3. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати залишити за Позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Бахмацький відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, 16500, .

Повний текст рішення складено 28.03.2025.

Суддя Є.М. Сороколіт