Справа №173/158/25
Провадження №2/173/535/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом Дніпропетровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», представник позивача Бабіч Юлія Юріївна, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості з розподілу природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 року до суду звернувся позивач ТОВ «Газорозподільні мережі України», представник позивача Бабіч Юлія Юріївна з позовом про стягнення заборгованості з розподілу природного газу до відповідача ОСОБА_1

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2025 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи в судове засідання на 26.03.2025 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за розподіл природного газу в розмірі 6255 грн 48 коп., з яких:

- 5588 грн. 91 коп. - заборгованість з розподілу природного газу;

- 535 грн. 13 коп. - інфляційне збільшення;

- 131 грн. 44 коп. - 3% річних та судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором газорозподільної мережі обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам) до об`єктів споживачів.

Відповідно до п.1.1. розділу І Типового договору який є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператора газорозподільної мережі обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Фактом приєднання до умов Типового договору (акцептування договору) ОСОБА_1 , якому здійснюється розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_1 є фактичне споживання природного газу.

Таким чином, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» та ОСОБА_1 укладено Типовий договір.

Споживачем ОСОБА_1 відмови приєднання до Типового договору подано не було, а відтак, між сторонами на підставі публічного договору, склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з розподілу природного газу та сторони взяли на себе певні права та обов`язки, в тому числі й щодо розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене слідує, що місцем виконання Типового договору є адреса розподілу природного газу: АДРЕСА_1 , а саме місцезнаходження приміщення (об`єкту нерухомості) до якого здійснюється розподіл природного газу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» виконує звої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме надає послугу з розподілу природного газу до об`єкта Споживача в необхідних для останнього обсягах.

Відповідачу надано послугу з розподілу природного газу до його об`єкта, однак, взяті Боржником зобов`язання по оплаті не виконані, оплата за надану послугу з розподілу природного газу станом на дату звернення до суду з заявою про видачу судового наказу не проведена.

Станом на 30.11.2024 року у Відповідача за місцем виконання Типового договору адреса: Дніпропетровська область, Кам`янський район, селище Дніпровське, вул. Калинова, буд. 46, утворилась заборгованість з розподілу природного газу за період з 01.10.2023 року по 30.11.2024 року в розмірі 5588 грн 91 коп.

Відповідачу було покладено в поштову скриньку рахунок на оплату заборгованості з розподілу природного газу, а також повідомлено про заборгованість в телефонній розмові, однак заборгованість не сплачено, що й стало підставою для звернення до суду.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи в судове засідання.

Відзив на позовну заяву відповідачами не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ «Газорозподільні мережі України», здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824.

Відповідач ОСОБА_1 , є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються ТОВ «Газорозподільні мережі України», по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.10.2023 року по 30.11.2024 року заборгував суму у розмірі 5588 грн 91 коп.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач користується послугами, які надаються Дніпропетровською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач неналежним чином не виконує свої зобов`язання, порушує умови договору, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює оплату за розподіл природного газу.

Оплату а розподіл природного газу в строк, встановлений договором, відповідач не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість перед замовником за розподіл природного газу в сумі 5588 грн. 91 коп.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України - Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання здійснюючи розподіл природного газу до домоволодіння відповідача, власником якого, згідно з інформаційною довідкою № 407016138 є ОСОБА_1 .

Відповідач в свою чергу порушив взяті на себе зобов`язання з оплати послуг розподілу природного газу, не здійснюючи систематичну оплату наданих послуг. В зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за розподіл природного газу в сумі 5588 грн. 91 коп.

З метою досудового врегулювання спору відповідачу надіслано досудову вимогу про сплату заборгованості, що підтверджується копією накладної АТ "УКРПОШТА" та копією фіскального чеку. Однак відповідач в добровільному порядку пред`явлені до нього вимоги не виконав.

Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є, показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст. 77-78 ЦПК України - Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач будь-яких доказів на спростування доводів позивача про наявність у нього заборгованості не надав. А саме не надав доказів проведення своєчасної та в повному обсязі оплати на погашення заборгованості за розподіл природного газу.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з оплати за електропостачання.

Водночас, суд вважає необгрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь також суми заборгованості за інфляційне збільшенням та 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

17 березня 2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 р., яким, зокрема, було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань.

Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи вище зазначене, вимога позивача про стягнення 666 грн. 57 коп. - інфляційне збільшення та 3% річних задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в повному обсязі оскільки судом хоч і ухвалюється рішення про часткове задоволення позовних вимог, але судовий збір сплачений позивачем при поданні позовної заяви в мінімальному розмірі.

Керуючись статтями 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом Дніпропетровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», представник позивача Бабіч Юлія Юріївна, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості з розподілу природного газу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Дніпропетровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, , п/р НОМЕР_2 в АТ "ОЩАДБАНК", МФО 305482), заборгованість з розподілу природного газу в сумі 5588 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 91 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Дніпропетровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, , п/р НОМЕР_2 в АТ "ОЩАДБАНК", МФО 305482), витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.05.2025 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлено до ЄДРСР: 28.05.2025 року

Дата набрання законної сили: 26.06.2025 року