Справа № 444/468/25
Провадження № 2-о/444/116/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

12 травня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з чим відкрилася спадщина. Заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 12.10.2017 р.

З 23.11.1992 р. мати заявника була зареєстрована та фактично проживала за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою Управління адміністрування та розвитку громад Сектор "Офіс Львівської міської ради у с. Зашків, с.Зарудці та с. Завадів" №2401-вих-170649 від 27.11.2024р.

Після смерті матері відкрилась спадщина на належне померлій нерухоме майно, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки (для обслуговування будинку, сад, город та пай).

Заявник є єдиним спадкоємцем належного померлій майна першої черги.

Крім цього, за життя у 1999р. та 2011р. мати заявника склала на внучку - ОСОБА_2 .

Водночас, спадкоємцем першої черги, який згідно закону вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не заявляла про відмову від неї є саме заявник - (дочка померлої).

Родинність заявника із спадкодавцем (матір`ю заявника), зміна прізвища, а також заінтересованою особою (дочкою заявника) підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 виданим 01.10.2024 року та Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3 виданим 24.09.1988 року, а також Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_4 виданим 24.03.2017 року.

У заяві представник заявника зазначає, що місцем фактичного постійного проживання заявника з липня 2015р. та до дня смерті матері заявника ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є будинок АДРЕСА_1 , у якому заявник проживає також по даний час, що підтверджується Актами від 30.08.2024р. та від 21.10.2024р., складених комісією Сектору "Офіс Львівської міської ради у с. Зашків, с.Зарудці та с. Завадів" за участі свідків (сусідів), працівників та начальника сектору.

Таким чином, заявник постійно проживала разом з матір`ю, у тому числі на день її смерті (відкриття спадщини), а також доглядала за нею, оскільки така була особою похилого віку (1924р.н. - більше 90 років), в силу чого потребувала догляду та сторонньої допомоги, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, а після смерті провела її похорони.

З метою реалізації свого права на спадкування та отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що належало матері та у зв`язку відсутністю у нотаріуса повноважень встановлювати фактичне спільне проживання спадкоємця із спадкодавцем на час прийняття спадщини - оформити спадщину без звернення до суду є неможливим.

Враховуючи вказані обставини, заявник не має іншої можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, окрім як встановити факт спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у судовому порядку та подальшого звернення до нотаріуса за отримання свідоцтва.

У зв`язку з наведеним, виникла необхідність звернутись із цією заявою до суду.

17.03.2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 12.05.2025 року.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду подали письмову заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності та просили заяву задовольнити з наведених у такій заяві мотивів.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, однак подала письмову заяву в якій щодо задоволення заяви не заперечила (арк. спр. 26).

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви ОСОБА_1 у відсутності заявника, представника заявника та заінтересованої особи та на підставі поданих суду доказів.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали поданої заяви та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Зашківською сільською радою Жовківського району Львівської області встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.спр.6).

Із копії довідки виданої Львівською міською радою встановлено, що ОСОБА_3 , 1924 р.н. з 23.11.1992 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована і постійно проживала по АДРЕСА_1 (арк.спр.7).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 встановлено, що мати заявниці ОСОБА_4 (арк.спр.8).

У зв`язку з укладенням шлюбу у мати заявниці ОСОБА_4 змінила прізвище на " ОСОБА_5 ", що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (арк.спр.9).

Відповідно до акту фактичного місця проживання складеного 30.08.2024 року, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_1 , 1957 р.н., проживає без реєстрації за вищевказаною адресою з 01.07.2015 року по теперішній час постійно (арк.спр.11).

Із акту фактичного місця проживання складеного 21.10.2024 року встановлено, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 , 1957 р.н., ОСОБА_2 , 1988 р.н., ОСОБА_6 , 2017 р.н., однак ОСОБА_1 , 1957 р.н., проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.07.2015 року по теперішній час постійно (арк.спр.12).

Із копії заповіту, складеного 11.03.2011 року, посвідченого секретарем виконкому Зашківської сільської ради Н.В.Кіщак встановлено, що ОСОБА_3 належне їй майно, з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день її смерті і на що вона по закону матиме право, заповіла своїй онуці ОСОБА_7 (арк.спр.14).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне померлій нерухоме майно, а саме: будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки (для обслуговування будинку, сад, город та пай.), що стверджується копіями свідоцтва про право власності на будинок, та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державними актами на право власності на земельні ділянки (арк.спр.16-22).

Заявник ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем належного померлій майна першої черги, яка згідно закону вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не заявляла про відмову від неї.

Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. надано лист та роз`ясненo, що на підтвердження постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини належить надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання, а тому нотаріусу не видається можливим зареєструвати спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ст.ст. 293, 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть розглядатися цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, а також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Таким чином, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже, судом встановлено, що заявник не була зареєстрована разом із матір`ю в будинку за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, однак, дослідивши подані заявником докази, такі в сукупності дають суду підстави дійти висновку, що заявник фактично проживала із спадкодавицею однією сім`єю на час відкриття спадщини.

Оскільки встановлення факту постійно проживання із спадкодавцем має для заявника юридичне значення, та є необхідним для оформлення ним спадкових прав, законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 19.05.2025 року.

Суддя: Олещук М. М.