Провадження № 22-ц/802/656/25 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Русинчук М. М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 , поданою від його імені представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 листопада 2022 року, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Київ - Чоп» зі сторони м. Рівне у напрямку м. Львів, в с. Тараканів Дубенського району Рівненської області допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 - її батька, який унаслідок отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

За цим фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000354 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою від 28 лютого 2023 року старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області Тумак І. В. кримінальне провадження за №0000354 від 25 листопада 2022 року закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Оскільки шкоду завдано джерелом підвищеної небезпеки, то відповідач зобов`язаний її відшкодувати потерпілим, незалежно від його вини.

У зв`язку зі смертю батька їй завдано значну та непоправну шкоду, яка проявилася у перенесених моральних стражданнях та хвилюваннях, душевній болі та смутку, які тривають дотепер і ніколи не пройдуть, у зміні життєвих стосунків, вона втратила батька, який завжди був для неї опорою в житті.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яке їй виплатило страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 26 800 гривень.

ДТП позбавила її найдорожчої людини в житті - батька, який завжди був поруч, ростив її, виховував, допомагав, піклувався, незважаючи на дорослий вік.

Всі ці обставини завдали моральної шкоди, яка полягає у постійних душевних стражданнях через втрату близької людини.

Завдану їй моральну шкоду вона оцінює у розмірі 200 000 грн.

Ураховуючи наведені обставини та часткову виплату моральної шкоди страховою компанією, просила стягнути з відповідача на її користь 173 200 грн моральної шкоди, як різницю між фактичним розміром та виплаченою сумою.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 50 000 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 дохід держави 1 211,20 грн судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 від імені відповідача ОСОБА_4 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм процесуального права, просить змінити це рішення, зменшивши розмір моральної шкоди до 1 000 грн та стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 від імені позивача ОСОБА_3 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав і просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив і просить залишити її без задоволення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, а рішення суду в частині визначення розміру судового збору змінити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 23 ЦК України кожна особа, має право на відшкодування моральної шкоди.

За змістом статті 1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Сторонами встановлені обставини справи щодо факту дорожньо-транспортної події не оспорюються.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом без обґрунтування визначено розмір моральної шкоди - відхиляються апеляційним судом, оскільки спростовуються текстом рішення суду, у якому суд навів обґрунтування визначеного ним розміру 50 000 грн.

Також судом розумно припущено, що позивач зазнала страждань і тривоги, а також природність їх виникнення за подібних обставин.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачу завдано моральну шкоду, яка пов`язана з хвилюваннями та моральними стражданнями через смерть батька.

Суд першої інстанції зменшив заявлений позивачем розмір моральної шкоди до 50 000 грн і колегія суддів погоджується, що зазначений розмір моральної шкоди відповідає глибині та тривалості моральних страждань позивача і є обґрунтованим, оскільки судом при його визначенні враховано принципи розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для зміни рішення суду в цій частині, як ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом із тим, визначаючи для стягнення із відповідача розмір судового збору, суд допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку із чим рішення суду в цій частині необхідно змінити.

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК).

При поданні позовної заяви підлягав оплаті фізичною особою судовий збір у розмірі 1 732 грн (1% ціни позову).

Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволено у розмірі 50 000 грн, що становить 28,86 % від заявленого, то в дохід держави з відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 499 грн 85 коп.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 , подану від його імені представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2025 року в частині визначення розміру судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 499 (чотириста дев`яносто дев`ять) грн 85 коп судового збору.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - суддя

Судді