Справа № 136/509/25
провадження № 2/136/156/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Присяжного О.І.,

за участі секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, про визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 . Своїм заповітом від 21.03.2002 ОСОБА_2 заповіла усе своє майно своїй дочці та матері позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , який вона успадкувала подавши відповідну заяву до державного нотаріуса (спадкова справа №343/2007р.). Після смерті ОСОБА_3 у спадщину вступили позивач, подавши заяву про прийняття спадщини (спадкова справа № 11/2019р.) та брат позивача ОСОБА_4 шляхом спільного проживання із спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер рідний брат позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , яку він успадкував після смерті матері. Позивач зазначає, що його брат ОСОБА_4 був одиноким, сім`ї не мав, позивач прийняв спадщину після смерті брата шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Однак, при оформленні спадщини за законом на будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 приватним нотаріусом Кобзар С.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки на дане майно відсутні правовстановлюючі документи. Відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок який розташований по АДРЕСА_1 , на думку позивача унеможливлює прийняття спадщини і після смерті рідного брата ОСОБА_4 , що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзив.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

21.03.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

02.04.2025 представником позивача адвокатом Гуця О.П. на усунення недоліків зазначених в ухвалі Липовецького районного суду Вінницької області подано квитанцію про сплату судового збору, а також додаткові докази по справі: свідоцтва про народження ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , довідки про місце реєстрації та проживання спадкодавців і спадкоємців на час відкриття спадщини.

03.04.2025 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, та за клопотанням позивача витребувано з нотаріальних установ матеріали спадкової справи № 343/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкової справи № 11/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та матеріали спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4

11.04.2025 до суду від Липовецької державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 343/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та інформація про відсутність заведеної спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

14.04.2025 до суду від відповідача надійшла заява № 02-42/547 від 11.04.2025 за підписом міського голови Віктора Бичкова, у якій зазначено про визнання позову в повному обсязі.

14.04.2025 до суду від приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кобзар С.В. надійшла копія спадкової справи № 11/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

У підготовче судове засідання позивач не з`явився. Представником позивача подано до суду заяву про здійснення розгляду справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач у поданій до суду заяві про визнання позову просив цивільну справу розглянути без участі представника Липовецької міської ради.

Ураховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що 21.03.2002 ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого належне їй майно все рухоме і не рухоме, що розташоване в селі Війтівцях Липовецького району Вінницької області заповідає своїй дочці ОСОБА_3 . Даний заповіт засвідчено секретарем Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області Степанюк І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 23 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6), після смерті якої відкрилася спадщина, яку прийняла її донька ОСОБА_3 .

13.11.2007 державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кицюком О.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 2525) відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її донька - ОСОБА_3 , спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 4,1370 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0367 (а.с. 55).

13.11.2007 державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кицюком О.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 2528) відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її донька - ОСОБА_3 , спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з права на майновий пай (свідоцтво серія НОМЕР_2 ) члена КСП «Правда» (а.с. 56).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 7), після смерті якої відкрилася спадщина, яку прийняли її сини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 19.11.1970 (а.с. 38) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 10.09.1973 (а.с. 39).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №185977570 від 24.10.2019, нотаріусом встановлено, що за ОСОБА_3 зареєстрована земельна ділянка площею 3,208 га, кадастровий номер :03:000:0365 та земельна ділянка площею 4,137 га, кадастровий номер :03:000:0367 (а.с. 79-80).

20.11.2024 ОСОБА_1 подано до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кобзар С.В. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна що складається з житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 , що належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 відповідно до виписки з погосподарської книги №1 Війтовецької сільської ради народних депутатів на 1991-1995 роки, 11.10.2024р. № 09-12-01/37, та довідки старости села Війтівці, селища Пилипенкове Липовецької міської ради 05.07.2024, яке ОСОБА_3 прийняла. але не оформила своїх спадкових справ. Правовстановлюючих документів немає (а.с. 114).

22.11.2024 приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Кобзар С.В. винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачі сину ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 (одній другій) частці на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 10-11, 136-137).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а.с. 8), після смерті якого відкрилася спадщина, яку прийняв його брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 26.02.2025 вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 66,0 кв.м., АДРЕСА_1 , складає 97 301 грн. (а.с. 28-29).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що позивач бажає оформити спадщину після смерті своєї матері та рідного брата і не має можливості реалізувати свої права, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями, 1970 року побудови, наведене послугувало підставою для звернення до суду.

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 шляхом подання 22.01.2019 до приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Кобзара С.В. заяви про прийняття спадщини (а.с. 60), а ОСОБА_4 прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, та не заявив про відмову від неї (а.с. 62).

Окрім того, факт проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, підтверджується актом складеним комісією в складі депутата Липовецької міської ради від 17.03.2025 (а.с. 13) та довідкою виданою виконавчим комітетом Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області № 09-12-01/23 від 21.03.2025 (а.с. 37).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області № 09-12-01/15 від 25.02.2025 відомості про сімейний стан та склад сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні (а.с. 20).

Факт того, що позивач протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини, яка залишилась після смерті рідного брата підтверджується інформацією зазначеною у інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої інформація стосовно спадкових справ після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 45).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно з абз. 3 частини другої статті 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Як вбачається із виписки із погосподарської книги № 1 Війтовецької сільської ради народних депутатів на 1991-1995 роки, особовий рахунок АДРЕСА_2 , прізвище, ім`я, по батькові члена господарства, записаного першим: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 15-16).

Відповідно до довідки виданої ОСОБА_1 виконавчим комітетом Липовецької міської ради № 09-17-01/48 від 05.07.2024 за його покійної бабою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно записів в погосподарській книзі Війтовецької сільської ради за 2006-2010 роки № 1, особового рахунку № НОМЕР_7 рахується житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який побудований в 1970 році (а.с. 21).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області № 09-17-01/49 від 14.05.2021, згідно записів в погосподарській книзі Війтовецької сільської ради №1 за 2016-2020 роки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, побудований в 1970 році, розташований на земельній ділянці площею 0,46 га. за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а/з № 6 від 22.08.2018 року (а.с. 14).

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 загальна площа житлового будинку 1970 року побудови - 66 кв.м, окрім якого ще наявні ганок - 1970 року побудови, погріб з шиєю 1972 року побудови, сарай 1975 року побудови, сарай 1982 року побудови, сарай - 1969 року побудови, сарай 1969 року побудови та криниця (а.с. 22-27).

Таким чином, зібрані у справі докази підтверджують, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві власності ОСОБА_2 , та після її смерті був успадкований донькою ОСОБА_3 , а після смерті останньої був успадкований синами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Встановлені судом обставини, які перевірені зібраними у справі доказами свідчать, що позивач є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 та після смерті рідного брата ОСОБА_4 , спадщину прийняв, утім реалізувати свої права в нотаріальному порядку позбавлений можливості за вказаних вище обставин.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Крім цього, відповідач подав до суду заяву про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, за приписами частини першої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із положеннями частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем позову приймається судом, оскільки, воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, наявність порушеного права позивача є очевидним, отож суд дійшов висновку, що вимога про встановити факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем - рідним братом ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, та про визнання за позивачем права власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок із усіма господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 89, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, про визнання права власності на спадкове майно за законом,- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , разом із спадкодавцем - рідним братом ОСОБА_4 , в АДРЕСА_1 , з червня 2018 і на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок із усіма господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 );

Відповідач: Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 4, м. Липовець, Вінницький район, Вінницька область, ).

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2025.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ