Справа № 727/3583/24
Провадження № 2/727/381/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Лещинськоі А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за правилами загального провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку в праві власності у спільному майні та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та припинення права на частку відповідача у спільному майні -

сторонни провадження:

представник первісного позивача: Калинчук Ю.В.

відповідач за первісним позовом ОСОБА_2

представник відповідача Максимчук А.В.

В С Т А Н О В И В:

05 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку у праві власності у спільному майні подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 вересня 2021 року рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці глюб між сторонами було розірвано.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16.03.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя було здійснено поділ, а саме 31/100 частки квартири АДРЕСА_1 що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 53,1 кв.м. та право власності ОСОБА_2 на 68/100 частки цієї квартири.

Вартість спірної квартири АДРЕСА_1 згідно вказаної вище постанови суду становить 1424601 грн.

В силу чисельних спорів та суперечок між сторонами, Позивач не має можливості спокійно проживати у своїй квартирі. Поділ квартири в натурі є технічно неможливим.

З наведених вище міркувань позивач просить суд, виділити у власність відповідачу спірну квартиру; стягнути з відповідача на користь позивача грошово компенсацію за частку позивача у спірній квартирі.

ОСОБА_2 звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій вказала, що дійсно рішенням суду було виділено частки у спірній квартирі. Однак, відповідно до договору купівлі-продажу від 13.03.2018 року вартість квартири АДРЕСА_1 становила 107774 грн.

Окрім цього, під час проведення оціночної-будівельної експертизи під час розгляду попередньої справи про поділ майна, експертом було зазначено що на час проведення експертизи ремонтні роботи не закінчені, ринкова вартість даної квартири становить 1424601 грн.

За твердженням ОСОБА_2 саме вона за свої грошові кошти здійснила ремонт, оскільки на момент придбання дана квартира була у незадовільному стані. Вона проживає з цій квартирі разом із своїми дітьми, тому просить суд визнати за нею право власності на спірну квартиру, припинити право на частку в майні ОСОБА_1 та зменшити вартість частки останнього на суму витрат, яка ОСОБА_2 понесла під час ремонту. Стягнути її користь з ОСОБА_1 витрати за будівельні матеріали та ремонтні роботи.

18.04.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі.

04.06.2024 року прийнято розгляду зустрічну позову заяву.

Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

За заявою представика ОСОБА_1 було поновлення провадження в зв`язку із неоплатою стороною експертизи та ненадання запиту вальної інформації експертом.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні, в якому суд перейшов до стадії ухвалення рішення по суті спору, позовні вимоги первісного позову підтримала та просила суд їх задовольнити. У задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити.

В цьому ж судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник проти задоволення первісного позову заперечували, зустрічну позовну заяву просили залишити без розгляду.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав.

2.1. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 30 вересня 2021 року рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці глюб між сторонами було розірвано.

Під час перебування в шлюбі ОСОБА_2 13.03.2018 року набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно висновку СП «Західно-український експертно-консультативний центр» №131 від 13.07.2022 року судової оціночної-будівельної експертизи ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 1424601,00 грн.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16.03.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя було здійснено поділ, а саме 31/100 частки квартири АДРЕСА_1 що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 53,1 кв.м. та право власності ОСОБА_2 на 68/100 частки цієї квартири.

В силу чисельних спорів та суперечок між сторонами, ОСОБА_1 не має можливості спокійно проживати у своїй квартирі. Поділ квартири в натурі є технічно неможливим.

Зі встановлених судом фактичних обставин у справі та доводів заяв по суті спору слідує, що спірні правовідносини виникли стосовно поділу спільної сумісної власності подружжя, а тому врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі СК України).

Крім того, оскільки ОСОБА_1 бажає поділити спільне майно шляхом залишення за ОСОБА_2 права власності на його частку у спільному майні, вказані відносини субсидіарно врегульовані і положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини перша, друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Позивач обрав способом поділу спільної сумісної власності подружжя присудження йому грошової компенсації за його частку в квартирі, адже вона є неподільною річчю та не може використовуватися спільно із відповідачем.

Такий спосіб поділу спільної сумісної власності подружжя суд вважає допустимим та належним, з огляду на таке.

Так, аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому.

Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18).

В розглядуваному випадку між сторонами дійсно склались важкі стосунки, що унеможливлює спільне користування даною квартирою, вона є неподільною в натурі.

Також для суду є очевидним, що сторони не в змозі спільно використовувати двокімнатну квартиру, адже між ними, як колишнім подружжям, наявні неприязні відносини.

Крім того, позивач надає свою згоду на отримання грошової компенсації за квартиру.

Тому, на переконання суду, наявна передбачена у статті 71 СК України сукупність юридичних фактів, які дозволяють присудити позивачу грошову компенсацію за його частку у спільній сумісній власності подружжя, а саме неподільність майна, відсутність можливості спільного користування ним, а також згода на присудження грошової компенсації.

Що стосується вартості квартири, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно постанови Чернівецького апеляційного суду від 16.03.2023 року за результатами проведеної судової будівельно-оціночної експертизи ринкова вартість спірної квартири становить 1424601,00 грн. Вказана постанова сторонами оскаржена не було, тобто сторони погодились із визначеною вартістю квартири.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ( які являються сусідами) зазначали, що ремонтом займалась ОСОБА_2 , тобто бачили вони саме її. Однак, будь-яких належних та допустимих доказів тог, що ремонтні роботи не були враховані під час проведення вищевказаної експертизи ОСОБА_2 надати суду не змогла, так само як і не надала на підтвердження своїх тверджень квитанції та оплату будівельних матеріалів.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на це, позовні вимоги слід задовольнити повністю шляхом ухвалення рішення про виділення відповідачу квартири в особисту приватну власність та присудження позивачу грошової компенсації за 32/100 частку у квартирі, які судом обчислюється виходячи з постанови Чернівецького апеляційного суду від 16.03.2023 року та становить 455872,32 грн. (1424601*32/100).

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).

За таких обставин, враховуючи те, що позивачем за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 та її представником було заявлено в судовому засіданні клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, суд вважає за необхідне задовольнити дане клопотання.

2.4. Щодо розподілу судових витрат.

Оскільки суд задовольнив позовні вимоги повністю, на підставі приписів ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору за подання позову розміром 4558,72,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141,265ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію вартості 32/10 часток ОСОБА_1 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 455872 ( чотириста п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят дві) гривні 32 коп.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , визнавши право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 4558 ( чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 72 коп.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та припинення права на частку відповідача у спільному майні за заявою представника залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде виготовлено 09.05.2025 року.

СУДДЯ О.Г.Літвінова