Справа № 635/2444/25
Провадження по справі № 2/635/3696/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Назаренко О.В.

за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 13 вересня 2014 року Відділом ЗАЦС Адміністрації Касторенського району Курської області, актовий запис № 90.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що шлюб між ними зареєстрований 13 вересня 2014 року Відділом ЗАЦС Адміністрації Касторенського району Курської області, актовий запис № 90. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані у встановленому законом порядку за однією адресою із позивачем, їх місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , але позивач та відповідач з цього приводу мають спір та на даний час діти без згоди позивача проживають разом з відповідачкою. Надалі, окремо, після розірвання шлюбу буде вирішуватися питання щодо визначення місця проживання дітей у одного із батьків. Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування через втрату любові одне до одного, різні погляди на життя, несумісність характерів та інше. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем ми не підтримують з листопада 2023 року, проживаємо окремо. Вважає подальше спільне сімейне життя, примирення і збереження сім`ї неможливим з вищезазначених причин, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2025 року відкрито провадження в цивільній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

01 травня 2025 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позов, із якого вбачається, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвищі « ОСОБА_5 ». Але вона не згодна зі змістом позовних вимог і наведених фактів і обгрунтувань, які стали причиною для розірвання шлюбу. Так, позивач вказує, що є спір відносно місця проживання неповнолітніх дітей, але це не стосується справи про розірвання шлюбу. Крім того позивач не надав належних і допустимих доказів, що цей спір існую, що він звертався до відповідних органів для вирішення спору. При стягненні аліментів з ОСОБА_1 Харківським районним судом Харківської області справа № 635/5959/24 судом було встановлено, що діти мешкають разом з нею. Відповідач по справі про стягнення аліментів у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де зазначив, що просить розглянути справу за його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Будь яких клопотань від відповідача не надходило. Рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 оскаржено не було, тобто він визнав, що діти мешкають разом з ним.і Також в позовній заяві позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач з відповідачем спільного господарства не веде.Позивач вважає, шо шлюб між иами є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування через втрату любові один до одного, різниця у і поглядах на життя, несумісність характерів. Але позивач не вказує, що саме він є осередком негативних стосунків не тільки зі нею, але й з дітьми. Не вказує, що його неодноразово викликали до Служб у справах дітей, поліції і проводили з ним профілактичні бесіди з неприпустимості насилля в родині. Не з годна з тим, що спільне господарство вони перестали вести з листопада 2023 року. Наполягає, що вони підтримували сімейні стосунки аж до 24 квітня 2024 року, разом проживали до вказаної дати за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі наведеного проти розірвання шлюбу не заперечує, але прошу суд позначити, що шлюбні стосунки і спільне господарство вели до 24 квітня 2024 року, і що між сторонами не існує спору стосовно місця проживання дітей.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємо підтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу.

Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам сторін. Відповідачем надано відзив на позов із зазначенням згоди на розірвання шлюбу.

У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, визнання відповідачем позову, враховуючи, що сім`я існує формально, сімейно шлюбні відносини припинені, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Суд також зазначає, що в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу питання визначення місця проживання неповнолітніх дітей подружжя не вирішується.

Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне.

Відповідач ОСОБА_2 зазначила у відзиві своє бажання після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 13,141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 вересня 2014 року Відділом ЗАЦС Адміністрації Касторенського району Курської області, актовий запис № 90 розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу залишити відповідачу ОСОБА_2 шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя О.В.Назаренко