печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Хайнацький Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача - не з`явився,

представник відповідача 1 - не з`явився,

представник відповідача 2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Черкаської обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - відповідач-1, ДКСУ), Черкаської обласної прокуратури (далі - відповідач-2) про відшкодування матеріальної шкоди - відмовлено.

30.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що за змістом мотивувальної частини рішення судом розглянуто лише вимогу позивача про стягнення збитків за невиконання державою судового рішення, а саме вироку Печерського районного суду м. Києва від 06.04.2021 у справі № 711/5338/16-к, залишеного без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 03.07.2023 року. Позов у цій частині було заявлено з підстави невиконання державою грошового зобов`язання, яке виникло з виправдувального вироку, обґрунтовано приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, із сумою заявленої вимоги 83,33 грн.

Однак, основна частина позовних вимог за позовом у цій справі сумою 33 521,34 грн залишилася нерозглянутою судом.

Вказана, основна вимога, про відшкодування матеріальної шкоди взагалі не стосувалася виконання грошового зобов`язання держави, у тому числі, щодо виконання виправдувального вироку від 06.04.2021 року, який набрав чинності 03.07.2023 року.

Нерозглянута судом вимога про стягнення 33 521,34 грн матеріальної шкоди від знецінення конфіскованих грошових коштів була заявлена позивачем за період, який передував постановленню виправдувального вироку та виникненню грошового зобов`язання у держави.

Отже, вимога про стягнення 33 521,34 грн. матеріальної шкоди від знецінення конфіскованих грошових коштів жодним чином не заявлялася як вимога про стягнення матеріальної шкоди за невиконання грошового зобов`язання чи судового рішення, а тому не ґрунтувалась на приписах ч. 2 ст. 625 ЦК України і не підпадає під регулювання норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

13.01.2025 року від Черкаської обласної прокуратури надішли пояснення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких зазначено, що поданий ОСОБА_1 позов був розглянутий у межах заявлених позовних вимог і з приводу таких вимог судом ухвалено відповідне рішення по суті, тому вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 757/45897/23-ц є безпідставними та необґрунтованими. Таким чином, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити.

В судове засідання учасники справи не з`явились; про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином; від позивача надійшла заява про розгляд даної справи за його відсутності.

Представником відповідача Черкаської обласної прокуратури була надана заява про розгляд справи без її участі, в якій просила відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Cуд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивачем було заявлено одну вимогу про стягнення з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 33 605,67 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

З матеріалів справи та змісту повного тексту рішення Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року вбачається, що рішення є повним і вирішує усі заявлені позовні вимоги. При цьому, незгода сторони із ухваленим рішенням не може бути підставою для винесення у справі додаткового рішення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Черкаської обласної прокуратури про відшкодування матеріальної шкоди, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 21.04.2025 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ