Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2875/24
Провадження № 2/376/270/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Сквира

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Ловінської С.С.,

за участю секретаря судового засідання Кропивлянської С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Сквира, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Новагрос» до ОСОБА_1 , третя особа: ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позові зазначено, що 29 серпня 2023року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SKODA», модель «Octavia А5», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та автомобілем марки «Volkswagen», модель «Multivan Т6», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіль належить приватному підприємству «Новагрос». Згідно постанови Сквирського районного суду Київської області від 24.01.2024 року по справі № 376/2733/23 винуватцем ДТП визнано відповідача - ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ТДВ СК «Альфа-Гарант». На підставі протоколу складений страховий акт ЦВ23/5014 та встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 85 000 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок Приватного підприємства «Новагрос» 03.04.2024року. Однак, як вбачається з акту виконаних робіт від 22.12.2023та накладної № 1994 вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen», модель «Multivan Т6», державний номер НОМЕР_2 , склала 117170,00 грн. Отже, Приватним підприємством «Новагрос» понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування. На сьогоднішній день невідшкодованими залишилися 32 170 грн. При зверненні до ТДВ СК «Альфа-Гарант» позивачу було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже і різниця в понесених позивачем витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32170,00 грн та судові витрати.

Ухвалою судді від 11.11.2024 відкрито провадження у цивільній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник його подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Третя особа - ТДВ СК «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явилася, клопотань про розгляд справи у їх відсутності не надавала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог ПП «Новагрос» до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі у зв`язку з їх необгрунтованістю. Вказав, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.08.2023 року о 14 год. 35 хв. за участі транспортного засобу «SKODA», модель «Octavia А5», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням Відповідача, цивільно - правова відповідальність була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Поруч з цим, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності страхувальника ОСОБА_1 №АТ/2850317 страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 160 000 грн. Відповідальність відповідача, який керував транспортним засобом була застрахована, то він не є належним відповідачем в даному цивільному позові, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застраховано і суду не надано жодних доказів, що позивач звертався до ТДВ СК «Альфа-Гарант» за сплатою різниці між страховим відшкодуванням та фактичними витратами, а також не надано докази того, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» не здійснила страхову виплату матеріальної/майнової шкоди або відмовила у виплаті різниці між страховим відшкодуванням та фактичними витратами. Як вбачається з акту виконаних робіт від 22.12.2023 року та накладної №1994 вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen» модель «Multivan Т6», державний номер НОМЕР_2 склала 117 170 гривень. В позовній заяві, Позивач також стверджує, що при зверненні до ТДВ СК «Альфа-Гарант» йому було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страхових виплат полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже і різниця в понесених позивачем витратах підлягає стягненню саме з відповідача. На підтвердження вказаного, Позивач не надав жодних документів. При цьому, до позовної заяви Позиваєм була подана копія заяви про страхове відшкодування, відповідно до якої Позивач погодився на страхове відшкодування в сумі 85 000 гривень та підписав заяву, де одним із пунктів було зазначено, що претензій щодо розміру страхового відшкодування ПП «Новагрос» не має та на проведенні оцінки не наполягає. Представником Відповідача до ТДВ СК «Альфа-Гарант» було подано адвокатський запит щодо надання відомостей щодо виплати і розрахунку суми матеріального збитку ПП «Новагрос».У відповідь на вказаний запит ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомила, що 05.03.2024 між ними та ПП «Новагрос» було підписано Угоду, відповідно до якої Сторони, керуючись ст. 36 п. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», досягли згоди, що сума страхового відшкодування за страховим випадком складає 88200 (вісімдесят вісім тисяч двісті) гривень. Також Страховик і Потерпілий погодили, що сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком з урахуванням франшизи, яка за полісом №АТ складає 3200 гривень, буде складати 85000 гривень. Зазначив, що ПП «Новагрос» станом на 05.03.2024 уже мали на руках акт виконаних робіт від 22.12.2023 року та накладну №1994 та їм була відома вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen» модель «Multivan Т6», державний номер НОМЕР_4 , яка до підписання Угоди з ТДВ СК «Альфа-Гарант» складала 117 170 гривень. При цьому ПП «Новагрос» не наполягали на збільшенні суми страхової виплати, проведенні оцінки та експертизі пошкодженого майна.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що постановою Сквирського районного суду Київської області від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Зі змісту вказаної постанови встановлено, що 29 серпня 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SKODA», модель «Octavia А5», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та автомобілем марки «Volkswagen», модель «Multivan Т6», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіль належить приватному підприємству «Новагрос» (а.с.9-11).

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності страхувальника ОСОБА_1 №АТ/2850317 страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн (а.с.64).

Відповідно до листа № 20/883 від 10.02.2025 ТДВ СК «Альфа-Гарант» 05.03.2024 між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ПП «Новагрос» було підписано Угоду, відповідно до якої Сторони, керуючись ст. 36 п. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», досягли згоди, що сума страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 29.08.2023, складає 88200 гривень. Також Страховик і Потерпілий погодили, що сума страхового відшкодування за вказаним страховим випадком з урахуванням франшизи, яка за полісом №АТ складає 3200 гривень, в розмірі 85000 гривень. При цьому Сторони не наполягали на проведенні оцінки, експертизі пошкодженого майна (а.с.62).

Згідно платіжної інструкції № 45380 від 03.04.2024 ТДВ СК «Альфа-Гарант» перераховано ПП «Новагрос» 85000 грн. страхового відшкодування (а.с.63).

Відповідно до акту виконаних робіт від 22.12.2023 та накладної № 1994 (Замовник ПП «Новагрос», Виконавець ФОП ОСОБА_3 ) вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen», модель «Multivan Т6», державний номер НОМЕР_2 , склала 117170,00 грн (а.с.7-8).

На виконання ухвали суду від 19.03.2025 ТДВ СК «Альфа- Гарант» надало копії документів, на підставі яких був розрахований розмір страхового відшкодування позивачу, а саме- копія консультації 36-В/13/50 від 23.09.2023 спеціаліста ТДВ СК «Альфа-Гарант» про вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Volkswagen Multivan, державний номер НОМЕР_2 , згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин становить: 48924,97 грн з урахуванням ПДВ, 40770,80 без урахування ПДВ.

Відповідно доч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Далі Закон №1961-IV в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15 (провадження № 14-176цс18) зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №147/66/17 зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Згідно з ч.1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судом встановлено, що 29.08.2023 з вини відповідача відбулась ДТП, на момент скоєння якої цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно з полісом №АТ/2850317 в ТДВ СК «Альфа Гарант», забезпеченим транспортним засобом є «SKODA», модель «Octavia А5», державний номер НОМЕР_1 .

Таким чином, позивач, як потерпілий, набув право отримати відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної його здоров`ю, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проте обов`язок виплатити відповідне відшкодування виник не у відповідача, а у ТДВ СК «Альфа Гарант», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «SKODA», модель «Octavia А5», державний номер НОМЕР_1 .

Отже, за таких обставин, суд вважає, що позивач неправомірно вимагає відшкодування шкоди, заподіяної його майну, з ОСОБА_1 , який є неналежним відповідачем за цими вимогами. Крім того, позивачем не надано докази, що він звертався до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з вимогою про сплату різниці між страховим відшкодуванням та фактичними витратами на ремонт пошкодженого автомобіля.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

При цьому суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №147/66/17, яка зазначила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Відтак, належним відповідачем за вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної майну позивача, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є ТДВ СК «Альфа Гарант».

Разом з тим відповідач просить суд стягнути з позивача витрати, понесені ним на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Як зазначено в ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначено, що затрати на правову допомогу повинні буди документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16.

Відповідачем не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, а отже ним не дотримано вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.81, 258-259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Приватного підприємства «Новагрос» до ОСОБА_1 , третя особа: ТДВ СК «Альфа-Гарант», про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу проголошення рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне підприємство «Новагрос», , адреса: Київська область, Білоцерківський район, с.Дулицьке, вул.Хліборобів, 10В.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Суддя С.С.Ловінська