Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

15.05.2025 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Оржицький завод «Райдуга» про визнання недійсним правочину додаткової угоди №б/н від 06.10.2023 року до договору оренди землі №б/н від 27.09.2011 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 07.05.2025 позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Оржицький завод «Райдуга» про визнання недійсним правочину додаткової угоди №б/н від 06.10.2023 року до договору оренди землі №б/н від 27.09.2011 року було задоволено частково, зобов`язано відповідача ТДВ «Оржицький завод «Райдуга повернути позивачу ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 3,74 га, кадастровий номер: :00:021:0152 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 236), яка має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, та стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 403 гривні 70 копійок.

Від представника позивача адвоката Гуріна Дмитра Юрійовича до суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат (сформоване в системі «Електронний суд» 12.05.2025), в якому представник просив вирішити питання щодо стягнення з відповідача ТДВ «Оржицький завод «Райдуга» на користь позивача ОСОБА_1 сплачених останнім витрат на правову допомогу в розмірі 20 250,00 грн.

Відповідно до ухвали суду від 15.05.2025 питання про ухвалення додаткового рішення вирішується без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналізуючи вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.

Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, 27 липня 2022 року у справі № 686/28627/18, провадження № 61-3410св20, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19, провадження № 61-14735св20 та ін.

Суд констатує, що в судовому засіданні 07.05.2025 представником позивача адвокатом Гуріним Д.Ю. до закінчення судових дебатів у своїй промові було зроблено усну заяву про те, що сторона позивача надасть до суду докази понесення судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Судом досліджено витяг з договору про надання правової допомоги від 04.03.2025, згідно умов п. 3 якого оплата послуг адвоката проводиться за домовленістю на умовах із розрахунку 1500 грн. на годину. При відмові від послуг або у випадку розірвання даного договору клієнт немає права відмовитися від оплати наданих послуг. Сплачена передоплата не повертається. Оплата за складання позовної заяви та інших процесуальних документів проводиться після їх підготовки шляхом готівкового розрахунку. Оплата за забезпечення участі у судових засіданнях здійснюються в залежності від кількості та тривалості таких судових засідань, з розрахунку 1500 грн., за годину участі адвоката, у судовому засіданні. Надання клієнту послуг за даним договором фіксується в актах приймання-передачі виконаних робіт, які є невід`ємною частиною договору (а.с. 99). Судом також досліджено ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Гуріним Д.Ю. (а.с. 95), акт приймання-передачі робіт згідно договору від 04.03.2025 про надання правової допомоги, датований 12.05.2025 (а.с. 96), розрахунок виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (а.с. 97), квитанцію до прибуткового касового ордера № 12/05-25 від 12 травня 2025 року (а.с. 98). Зміст вказаних документів не суперечить вимогам законодавства до їх оформлення.

З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатом правничих послуг за відповідний період, зважаючи, що позов задоволено частково (33,33 % від заявлених позовних вимог) компенсації підлягають кошти в сумі 6749,33 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись 133, 141, 270, 260-261, 353 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Ухвалити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Оржицький завод «Райдуга» про визнання недійсним правочину додаткової угоди №б/н від 06.10.2023 року до договору оренди землі №б/н від 27.09.2011 року додаткове рішення.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Оржицький завод «Райдуга» (місцезнаходження: вул. Героїв Оржиці, 96, сел. Оржиця, Лубенський район, Полтавська область, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6749 (шість тисяч сімсот сорок дев`ять) гривень 33 копійки.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя