Провадження № 2-о/761/92/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Левицької Т.В.

при секретарі Герасько Д.М.

за участю заявниці ОСОБА_1

заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

У липні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява подружжя ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, що має малолітню дитину.

В обґрунтування заяви зазначають, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 лютого 2013 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 126. ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька - ОСОБА_2 .

Заявники вказують, що шлюбні відносини між ними припинено, вони не ведуть спільного господарства та разом не проживають близько двох років. Спільне життя у них не склалося у зв`язку з тим, що мають різні погляди на сімейне життя, несумісні звички та характери. Вважають, що подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. У зв`язку з наведеним заявники просять розірвати шлюб.

Між подружжям досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розміру аліментів на дитину шляхом укладення нотаріально посвідченого договору від 24 липня 2024 року.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_2 . Зазначила, що із заявником вони не проживають разом з травня 2023 року, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Її чоловік ОСОБА_2 проживає з іншою жінкою трохи менше двох років. Батьківські обов`язки стосовно дитини вони розподілили між собою, про що визначено у нотаріально завіреному договорі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримав, просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та ОСОБА_1 . Зазначив, що подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам, оскільки він проживає з іншою жінкою трохи менше двох років. Батьківські обов`язки стосовно дитини вони розподілили між собою, про що визначено у нотаріально завіреному договорі.

Заявники вказали, що між ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розміру аліментів на дитину шляхом укладення нотаріально посвідченого договору від 24 липня 2024 року.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2024 року матеріали вказаної заяви передано на розгляд судді Левицької Т.В.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положенням ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про зроблено актовий запис за № 126, Серія НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька - ОСОБА_2 /свідоцтво про народження видане Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07 травня 2020 року, Серія НОМЕР_4 .

Як зазначили заявники, останні не ведуть спільного господарства, з травня 2023 року не підтримують шлюбних відносин, заявник ОСОБА_2 проживає з іншою жінкою, тому примирення між сторонами і збереження шлюбу на даний час є неможливе. Заявники фактично припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільних витрат та проживають окремо один від одного.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 27.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.07.2024 року укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідченого приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Верповською О.В., зареєстровано в реєстрі за № 2649. Згідно з вказаним договором між подружжям досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розміру аліментів на дитину.

Крім того, судом встановлено, що заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі та не суперечить як їх інтересам, так і інтересам спільної дитини.

Заявниця просила залишити після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 ».

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 109, 112, 113 СК України, ст.ст. 2, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 293 352, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Спільну заяву подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), який зареєстрований 15 лютого 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 126, Серія НОМЕР_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: