Справа №461/2296/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

за участю секретаря Курилюк А.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Процик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Чорного Ігоря Олеговича, про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду м. Львова із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є її рідною тіткою. Вказує, що ОСОБА_3 не мала чоловіка та дітей, а найближчими її родичами були рідна сестра ОСОБА_4 , вона як племінниця та інша племінниця ОСОБА_5 .

За життя ОСОБА_3 оформила заповіт від 03.11.1997 року, згідно якого заповіла все своє майно в рівних частках своїм двом племінницям.

ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 рідна сестра ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її тітка ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина.

Позивач вказує, що звернулась до приватного нотаріуса Чорного Ігоря Олеговича із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї тітки ОСОБА_3 . Однак, нотаріусом їй було видано лише свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку майна, яке належало спадкодавцю. Нотаріусом було роз`яснено, що інша 1/2 частка майна спадкодавця буде спадкуватись за законом, та щоб претендувати на неї, їй потрібно надати підтвердження що ОСОБА_3 є її тіткою (рідною сестрою її матері).

Зазначає, що вона відшукала свідоцтво про народження тітки ОСОБА_3 , однак не змогла знайти свідоцтва про народження своєї матері ОСОБА_6 , щоб підтвердити що остання та ОСОБА_3 є рідними сестрами.

ОСОБА_1 у позовній заяві наголошує, що зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану та Державного архіву полтавської області з проханням надати інформацію щодо актового запису про народження ОСОБА_6 та архівної довідки про народження гр. ОСОБА_8 , однак результату це не принесло.

У зв`язку із вищевказаним, вона вимушена звернутись до суду для встановлення родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_3 як тітки та племінниці.

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.03.2025 року було відкрито провадження у даній справі. Вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Задоволено клопотання позивача про виклик свідків та про долучення доказів.

Позиція сторін по справі.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Просили суд прийняти відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача судового збору.

Представник відповідача в судовому засіданні у вирішенні питання щодо задоволення позову поклалась на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Чорний І.О. в судове засідання не з`явився. хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Остапівка, Комишнянського району, Полтавської області. Батьками ОСОБА_3 записані: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.01.2022 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Львові.

Відповідно до заповіту від 03.11.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 заповіла все своє майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13.01.1958 року, ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , а її матір`ю записана ОСОБА_6 .

Згідно з нотаріально посвідченою довіреністю від 09.10.2021 року, ОСОБА_3 , уповноважувала ОСОБА_7 , отримувати належну їй пенсію, грошові кошти, а також розпоряджатись усіма її рахунками.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 22.12.2021 року ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львові.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

14.06.2022 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Чорного Ігоря Олеговича із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї тітки ОСОБА_3 .

14.03.2025 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О. нотаріусом Гнатюк В.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку майна, яке належало ОСОБА_3 . Роз`яснено позивачу, що інша 1/2 частка майна спадкодавця буде спадкуватись за законом.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 31.08.1968 року, ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , а її матір`ю записана ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 15.03.2013 року, ОСОБА_12 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_13 .

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_7 ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Остапівка, Миргородського району, Полтавської області.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_8 від 17.06.1956 року дівоче прізвище ОСОБА_6 - ОСОБА_14 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 07.12.2019 року ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові.

Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові від 02.04.2024 року, згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній запис актовий запис про народження гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Рекомендовано звернутись до Державного архіву за місцем народження померлої особи.

Згідно з листом Державного архіву Полтавської області від 11.08.2022 № 04-16/507 книги реєстрації актових записів громадянського стану про народження жителів с. Остапівка (станом на 01.09.1946 року Комишнянського району Полтавської області) за 1929 рік на зберігання до Державного архіву Полтавської області не надходили, у зв`язку з чим немає можливості надати архівну довідку про народження гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10

.

Окрім вищезазначених доказів, факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , підтверджується наявними в матеріалах справи фотографіями на яких зображена заявниця з членами сім`ї, в тому числі з рідною тіткою ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 зазначила, що є двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_1 , а батько останньої є її дядьком. Вказала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були рідними сестрами, а відповідно, ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 .. Повідомила, що у них в родині були хороші стосунки, члени родини один одному допомагали. ОСОБА_3 на церковні свята заходила до них у гості.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 зазначили, що тривалий час перебувають з ОСОБА_1 у дружній стосунках. Підтвердили, що ОСОБА_3 була рідною тіткою останньою. Також вказали, що ОСОБА_3 одруженою не була та дітей не мала, а тому ставилась до ОСОБА_1 та її сестри ОСОБА_7 як до рідних доньок.

Мотиви прийняття рішення судом

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії абоодержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Суд зауважує, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); сімейних відносин; відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини).

З`ясування судом фактичних обставин справи здійснюється із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності заздалегідь встановленої сили доказів та оцінки кожного доказу окремо та в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд у постановах від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі №917/2101/17 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорія стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри».

Достовірність як змістова характеристика доказу свідчить про можливість на підставі такого доказу встановити дійсні обставини справи.

Допустимість доказів характеризується як дотриманням порядку збирання, подання та дослідження таких доказів, так і обов`язковістю підтвердження певних обставин справи визначеними законом засобами доказування.

Встановити недопустимість конкретного доказу суд може лише після того, як дослідить його в судовому засіданні. Недопустимість доказу не є очевидною, сторони вправі висловлювати суду свої міркування щодо допустимості чи недопустимості конкретного доказу.

Цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки, реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які, на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування.

Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19.

Таким чином, оцінивши отримані в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_10 ) є племінницею ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 травня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Відповідач: Львівська міська рада, , адреса: м. Львів, пл. Ринок 1.

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Чорний Ігор Олегович, адреса: АДРЕСА_3

Суддя Л.Д. Мироненко