Справа № 703/3348/25
2-н/703/553/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., одержавши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

встановила:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за заборгованості за спожитий природний газ.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Як встановлено ч. 9 наведеної статті у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що місцем проживання боржника є АДРЕСА_1 .

Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що згідно розрахунку боргу стягувач просить стягнути борг за послуги, надані за адресою: АДРЕСА_1 , ним не долучено доказів, які б свідчили про обов`язок ОСОБА_1 утримувати житло за вказаною в заяві адресою.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до роз`яснень даних у п. 9 та 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, а також документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права, або документів, що підтверджують права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Оскільки стягувачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримувала та користувалась послугами Товариства з обмеженою відповідальністю ««Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відтак, у видачі судового наказу належить відмовити.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 165, 258, 261 ЦПК України, суд, -

Керуючись ч.8 ст.165, 258, 261 ЦПК України, суд

постановила:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя: Ю.В. Крива