ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м.Суми

Справа №577/1471/24

Номер провадження 22-ц/816/587/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

за участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності:

представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Черпакової Олени Іванівни,

представника особи, яка подала апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2024 року у складі судді Буток Т.А. та присяжних: Кашук Т.М. та Очкасова В.І. ухваленого в м. Конотоп Сумської області,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Конотопської міської ради Сумської області, ОСОБА_1 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її рідною сестрою та відповідно тіткою її сина ОСОБА_1 . З народження вона має фізичні вади та являється інвалідом другої групи з дитинства. Інвалідність встановлена безтерміново.

Вказувала, що стан здоров`я ОСОБА_4 погіршується, вона потребує постійної сторонньої допомоги, яку їй надає ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 27 жовтня 2023 року №702 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Орган опіки та піклування Конотопської міської ради Сумської області надав подання № 01-14/102 від 12 лютого 2024 року, згідно з яким вважав за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_4 у разі визнання її недієздатною за рішенням суду. Її син ОСОБА_1 згоден бути опікуном над тіткою та надавати їй усю необхідну допомогу.

Зазначала, що вона є пенсіонеркою і за станом здоров`я не в змозі опікуватися сестрою. ЇЇ син ОСОБА_1 згоден бути опікуном над тіткою та надавати їй усю необхідну допомогу.

Посилаючись на вищевказані обставини, просила суд визнати недієздатною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити над нею опіку та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над недієздатною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2024 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недієздатною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 .

Встановлено опіку над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над недієздатною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканкою АДРЕСА_1 .

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом до 11 квітня 2026 року включно, та не може перевищувати двох років.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_4 скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що військова частина не брала участі у справі в суді першої інстанції, а тому вважає, що оскаржуваним рішенням порушено її права та інтереси, оскільки суд вирішив питання щодо обов`язку військової частини звільнити ОСОБА_1 з військової служби та законного інтересу військової частини у проходженні ним військової служби в умовах воєнного стану.

Звертає увагу суду на те, що на момент звернення ОСОБА_3 із заявою про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_4 до суду першої інстанції і на момент оскарження військовою частиною рішення суду в апеляційному порядку, ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31 серпня 2023 року № 250 зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення.

Вказує, що з урахуванням обставини проходження ОСОБА_1 військової служби та безпосереднього виконання ним обов`язків за місцем несення служби, реалізація його права бути опікуном недієздатної тітки можлива лише за умови звільнення з військової служби. Оскільки ОСОБА_1 з 09 серпня 2023 року зарахований до списків особового складу та проходить військову службу, вказана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна.

Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи та обґрунтовано встановлено, що дійсно недієздатна ОСОБА_4 потребує опіки і єдиною особою, яка може бути опікуном є ОСОБА_1 . Вважає, що військова частина НОМЕР_1 не має права на апеляційне оскарження рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2024 року, оскільки вона не залучалася до участі у справі.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2024 року в частині визнання особи недієздатною сторонами не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника заінтересованої особи , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині повністю не відповідає.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , у свідоцтві про народженні її батьками вказано: батько ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 (а.с. 12-13, 19-20).

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14, 17-18).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народженні її батьками вказано: батько ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 (а.с. 9).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 11).

Згідно з довідкою Сер.ВТЭ-21 № 003755 від 13 травня 1988 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства, безтерміново (а.с. 8).

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 702 від 27 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки помірної розумової відсталості (нерізко виражена імбецильність), за своїм психічним станом вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 3 - 5).

З довідки КНП Конотопської міської ради «Конотопська міська лікарня» від 12 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 за станом здоров`я не може бути опікуном (а.с. 34).

Згідно з поданням органу опіки та піклування Конотопської міської ради № 0114/102 від 12 лютого 2024 року , орган опіки та піклування Конотопської міської ради на підставі поданих документів (витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», медичного висновку, акту обстеження матеріально-побутових умов, документів, що підтверджують родинні зв`язки, тощо) вважав за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 у разі визнання її недієздатною за рішенням суду (а.с. 6).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності підстав для визнання ОСОБА_4 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном ОСОБА_1 .

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина 1 статті 300 ЦПК України).

Суд, за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу (частина 2 статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах 2-5 статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно статті 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Щодо вирішення судом першої інстанції питання про права та обов`язки військової частини, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Конституцією України закріплено основні засади судочинства (частина 2 статті 129). Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист, зокрема на забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України).

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду та перегляд оскаржуваного рішення в апеляційному порядку.

Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує, у тому числі відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина, держави.

Відповідно до частини 1 статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 3 статті 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 351/592/18 вказано, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у його мотивувальній частині містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у його резолютивній частині суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а і їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідно до пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, зокрема у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами.

Отже, в результаті ухвалення судового рішення про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 , суд вирішив питання щодо обов`язку військової частини звільнити його з військової служби та законного інтересу військової частини у проходженні ОСОБА_1 військової служби в умовах воєнного стану.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).

Як встановлено судом, на момент звернення ОСОБА_3 із заявою до суду першої інстанції так і на момент її перегляду в апеляційному порядку, ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31 серпня 2023 року №250 молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення (а.с. 48).

31 серпня 2024 року ОСОБА_1 , після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення, подав до військової частини рапорт про звільнення його з військової служби з посади стрільця-снайпера 1 відділення 3 взводу 2 стрілецького батальйону (а.с. 52).

З пояснень представника апелянта вбачається, що на даний час ОСОБА_1 оскаржив до суду дії командування військової частини щодо відмови в задоволенні рапорту про звільнення його з військової служби.

Колегія суддів у цій частині звертає увагу на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.

Враховуючи обставини проходження ОСОБА_1 військової служби та безпосереднього виконання ним обов`язків за місцем несення служби, реалізація його права бути опікуном недієздатної ОСОБА_4 можлива лише за умови звільнення з військової служби.

Оскільки ОСОБА_1 з 09 серпня 2023 року зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та проходить військову службу, вказана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків як опікуна (а.с. 48).

Вказане відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 червня 2024 року в справі №742/887/23, у постанові від 24 грудня 2024 року в справі № 716/662/24, у постанові від 27 лютого 2025 року в справі № 344/2344/24.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_4 .

До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_4 необхідно покласти на орган опіки та піклування Конотопської міської ради обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, рішення суду на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України в частині призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_4 підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про призначення ОСОБА_1 опікуном.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

РішенняКонотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2024 рокув частині призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_4 .

До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_4 покласти на орган опіки та піклування Конотопської міської ради обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 4 червня 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова