Справа № 601/178/25
Провадження № 2/685/164/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Сороки В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в загальному позовному порядку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2025 року від представниці ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» Ушакевич М.П. надійшов позов, в якому зазначено, що між позикодавцем ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 16 січня 2020 року був укладений кредитний договір № R01.00211.006223797.

Позивачем, до якого перейшло право вимоги за даним кредитним договором згідно договорів факторингу від 19 грудня 2023 року та від 22 грудня 2023 року, заявлена вимога стягнути з позичальниці на свою користь заборгованість за даним кредитним договором, яка становить 120808,7 грн. і складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 38846,91 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 81961,79 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. та витрати за надану правову допомогу в сумі 7000 грн.

Позовна вимога обґрунтована неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань по поверненню кредиту та оплаті відсотків за користування.

Представниця позивача в суд не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог.

Від представниці відповідачки адвоката Мартинюк М.Р. надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого вона просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Свої заперечення проти позовних вимог представниця мотивує тим, що, згідно наданої позивачем виписки по рахунку за період з 16 січня 2020 року по 19 грудня 2023 року вбачається здійснення операцій за відкритим рахунком за 16 січня 2020 року, після цієї дати коштів на рахунку не було, дебет і кредит рахунку становить 38846,91 грн., вхідний і вихідний 0. Представниця зазначає, що дебет і кредит є стандартизованими методологічними прийомами бухгалтерського обліку, що відповідно до виду рахунку (активний чи пасивний) відображає прихід та витрату коштів власника рахунку. Враховуючи, що дохідна і витратна частини поточного рахунку тотожні, то надані позивачем докази підтверджують, що будь-яка заборгованість у нього на момент переходу права вимоги до позивача була відсутня, відомості довідки-розрахунку про заборгованість за основним боргом 38846,91 спростовуються випискою по рахунку.

За відсутності доказів на підтвердження руху коштів по відкритому на відповідачку рахунку після 16 січня 2020 року, відсутності розрахунку заборгованості відсотків за користування кредитом, відсутності відомостей про строк та терміни, періоду та сум нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, представниця відповідачки вважає визначену позивачем суму заборгованості по відсотках не доведеною належними, допустимими та достатніми доказами.

Також представниця відповідачки просить суд застосувати строк позовної давності та з цих підстав відмовити в задоволенні позову, який слід обраховувати з 16 січня 2020 року, а з даним позовом позивач звернувся лише 15 січня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

16 січня 2020 року між кредитодавцем АТ «Ідея банк» та позичальницею ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № R01.00211.006223797, відповідно до якого банк надає позичальниці кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 38846,91 грн. на 33 місяці, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентами.

Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом переказу усієї суми кредиту з позичкового рахунку позичальника на рахунок в АТ «Ідея банк» за призначенням «Погашення кредитної заборгованості договір № Z62.907.10335 від 31 серпня 2017 року».

Повернення кредиту разом з процентами, згідно п. 2.1 кредитного договору, здійснюються на транзитний рахунок № НОМЕР_1 .

Факт надання кредитний коштів підтверджується випискою з вищезазначеного рахунку з 16 січня 2020 року по 19 грудня 2023 року, згідно якого 16 січня 2020 року за вказаним рахунком банком було здійснено дві операції, а саме: видача кредиту в сумі 38846,91 грн. згідно кредитного договору № R01.00211.006223797 від 16 січня 2020 року, та погашення кредиту в сумі 38846,91 грн. за кредитним договором № Z62.907.10335 від 31 серпня 2017 року.

Позичальниця ОСОБА_1 , відповідно до 1.3, 2.1 та 6.1 кредитного договору, зобов`язана була до 16 числа кожного місяця сплачувати щомісячні платежі в сумі 2608 грн., кожен з яких складався з частки повернення кредиту та частки сплати процентів у конкретно визначених частинах. Процентна ставка за перші два пільгових місяці користування кредитом становила 0 %, в подальшому 64,7 % річних.

Як вбачається з вищезазначеної виписки з рахунку з 16 січня 2020 року по 19 грудня 2023 року, після одержання відповідачкою кредиту 16 січня 2020 року до 19 грудня 2023 року вона взагалі не вносила коштів на визначений договором транзитний рахунок, відповідачкою не надано доказів на підтвердження факту погашення кредиту та процентів, тому несплачене тіло кредиту в розмірі 38846,91 грн. та несплачені проценти за користування кредитом підлягають стягненню.

Проте суд не погоджується з розміром процентів, визначених позивачем.

Відповідно до графіку платежів за кредитом, визначеним в п. 6.1 кредитного договору, загальний розмір процентів по кредиту за період з 16 лютого 2020 року по 16 жовтня 2022 року становить 41977,29 грн., які підлягають стягненню в повному обсязі за цей період.

Позивачем не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості процентів після завершення граничного строку повернення кредиту за договором, який обмежився лише зазначенням загальної суми заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 81961,79 грн. станом на 19 грудня 2023 року, тому судом було самостійно визначено розмір відсотків за період з 17 жовтня 2022 року по 18 грудня 2023 року включно, оскільки з довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 та виписки по рахунку вбачається, що позивачем не було враховано 19 грудня 2023 року в розрахунок заборгованості по процентах.

Розмір процентів становить 29472,14 грн. (38846,91 грн. (тіло кредиту) х 64,7 % (річна процентна ставка за договором) х 428 днів (кількість днів з 17 жовтня 2022 року по 18 грудня 2023 року включно)).

Таким чином, загальний розмір процентів за користування кредитом, який підлягає стягненню, становить 71449,43 грн.

Суд не вбачає підстав для відмови у позові з підстав спливу позовної давності, про що було заявлено представницею позивачки, оскільки пунктом 5.5 кредитного договору сторони збільшили позовну давність до 5 років, що не суперечить вимогам ст. 259 ЦК України.

Право вимоги позивача за цим кредитним договором підтверджується договором факторингу від 19 грудня 2023 року № 19/12-2023 з відповідним реєстром боржників до якого включена відповідачка, згідно якого право вимоги за договором спочатку перейшло від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Оптіма факторинг», та договором факторингу від 22 грудня 2023 року № 22/12-2023 з відповідним реєстром боржників до якого включена відповідачка, згідно якого право вимоги за договором спочатку перейшло від ТОВ «Оптіма факторинг» до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 7000 грн., яка підлягає задоволенню частково.

Частинами 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 02-24, укладений 01 липня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Правничий курс» та позивачем, яким передбачено, що об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правничої допомоги. Підпунктом 3.1.1. договору (внесеним додатковою угодою № 1/1 від 01 липня 2024 року) сторони передбачили, що за договором про надання правової допомоги клієнт додатково сплачує об`єднанню 7000 грн. за надання правової допомоги, яка складається з судового етапу та етапу виконавчого провадження щодо боржників, за проведення консультації з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовку позовної заяви для направлення до суду однієї позовної заяви згідно реєстру боржників.

Оскільки з вищезазначеного п. 3.1.1. договору про надання правничої допомоги вбачається, що винагорода виплачується однією сумою за надання правової допомоги у судовому провадженні та у провадженні по виконанню рішення суду, тому, за відсутності в матеріалах справи підтверджень розподілу цих витрат між двома провадженнями, стягненню підлягає половина загальної суми витрат, оскільки при ухваленні рішення суду стягнення з сторони, яка програла спір, витрат на правову допомогу при провадженні по виконанні рішення суду не передбачено.

Разом з тим, витрати позивача на оплату судового збору та одержаної правової допомоги підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог 91,3 %.

Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» () 110296,34 грн. (Сто десять тисяч двісті дев`яносто шість гривень 34 коп.) заборгованості за кредитним договором № R01.00211.006223797, укладеним 16 січня 2020 року між кредитодавцем Акціонерним товариством «Ідея Банк» () та позичальницею ОСОБА_1 , яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 38846,91 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 71449,43 грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» () 5959,96 грн. (П`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 96 коп.) судових витрат, з яких 2764,51 грн. сплаченого при подачі позову судового збору та 3195,44 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 травня 2025 року.

Суддя Самойлович А.П.