Єдиний унікальний номер 317/129/25
Провадження номер 2/317/516/2025
19 травня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громової І.Б.,
при секретарі судового засідання Шевченко В.С.,
представника позивача Надворної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Черкашин Іван Іванович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
У січні 2025 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Черкашин І.І., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - разом з батьком ОСОБА_1 , а саме: з 22.01.2019 (дата набрання рішення законної сили) та до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010 по 11.03.2015.
У шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року по справі № 317/1370/18 судом визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .
Станом на день подання позову дитина зареєстрована та мешкає разом з батьком, перебуває на його повному утриманні.
Відповідачка у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.
Позивач, своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Наполягав на стягненні аліментів саме з моменту визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - разом з батьком ОСОБА_1 , а саме: з 22.01.2019 (дата набрання рішення законної сили).
Відповідачка, своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилась. Відзиву на позов не подавала.
Суд, врахувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З 19 червня 2010 року позивач ОСОБА_1 перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_4 , який зареєстровано Ленінським відділом РАЦС Запорізького МУЮ, актовий запис № 210.
Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21 грудня 2010 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , про що 21 грудня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 1269. Батьками дитини зазначено: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_5 .
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року у цивільній справі № 317/393/15-ц, яке набрало законної сили 24.03.2015, шлюб між сторонами розірвано.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року у цивільній справі № 317/1370/18, яке набрало законної сили 22.01.2019, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із її батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 29.12.2018, ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу 29.12.2018 з ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Згідно з копією заяви ОСОБА_8 від 25.01.2019, завіреної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Касапською Н.О., ОСОБА_2 дала згоду на зняття з реєстрації місця проживання (виписки) за адресою: АДРЕСА_1 , її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на реєстрацію її місця проживання (прописку) разом з її батьком за будь-якою адресою.

Відповідно до копії Довідки 04-18/4-1232 від 12.11.2019 про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 з 12.11.2019 по теперішній час. Вказана адреса співпадає з адресою місця реєстрації позивача - батька дитини ОСОБА_1 відповідно до даних його паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 .

Так, судом встановлено, що наразі неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави дійти висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести обставини вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від обов`язку утримувати дитину.

Верховий Суд у постановах від 19.12.2019 у справі № 635/6268/18; від 27.01.2020 у справі № 672/198/19; від 29.01.2020 у справі № 756/14483/18, неодноразово звертав увагу, що ухилення від сплати аліментів - це винна, протиправна поведінка, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто із вимогою про сплату коштів необхідних для утримання дитини.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вживав заходів щодо одержання аліментів з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Аналогічну правову позицію викладено й у постанові Верховного Суду від 18.05.2020 по справі № 215/5867/17, згідно з якою ч. 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем та його представником не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 вживав заходи для одержання аліментів із відповідачки у період з 22.01.2019 (дата набрання рішенням про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком законної сили) до дня пред`явлення позову про стягнення аліментів до суду 08.01.2025, а також доказів ухилення ОСОБА_2 від надання матеріальної допомоги на утримання дитини.

До матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би доводив, що позивач ОСОБА_1 звертався з офіційним зверненням до відповідачки ОСОБА_2 з вимогою про надання йому аліментів на утримання дитини, а вона відмовила йому у цьому.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню, оскільки вжиття заходів щодо отримання аліментів з відповідачки, та дій останньої, направлених на ухилення від їх сплати, не підтверджено позивачем належними, допустимими і достатніми доказами.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - разом з батьком ОСОБА_1 , а саме: з 22.01.2019 (дата набрання рішення законної сили) та до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню частково, оскільки аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Разом з тим, визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 1211,20 грн. за подання позовної заяви майнового характеру підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 223, 247, 259, 263-264, 265-267, 280-284, 352-354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса мешкання (для листування): АДРЕСА_4 ), в інтересах якого діє представник адвокат Черкашин Іван Іванович (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: 69035, м. Запоріжжя, а/с 7569), до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2025 та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.05.2025.

Суддя І.Б. Громова