Справа № 493/570/25
Провадження № 2-з/493/21/25
У Х В А Л А
26.05.2025 року м. Балта Одеської області
Суддя Балтського районного суду Одеської області Тітова Т.П., розглянувши заяву ФГ «Агро-Сад» про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ФГ «Агро-Сад» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на урожай,
Таким чином, відповідні дії відповідачів можуть унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.
Проаналізувавши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суддею встановлено наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Ч. 2 цієї статті Кодексу встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, з-поміж іншого, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Таким чином, обов`язковою умовою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованих підстав вважати, що їх невжиття утруднить чи взагалі унеможливить виконання рішення суду у майбутньому, ускладнить ефективний захист, унеможливить поновлення порушених прав позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених ч. 5 цієї статті.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 25.05.2016 року за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа № 6-605 цс16 зазначено, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Також, заявник не надав належних доказів на підтвердження наміру відповідачів, вчинити будь - які дії спрямовані на порушення (пошкодження, знищення) посівів озимої пшениці, розташованих на вказаній земельній ділянці, а також по заволодінню, шляхом збирання, або в будь - який інший спосіб, його врожаєм, до моменту набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, в зв`язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.
З огляду на викладене, суддя приходить до висновку що аргументи поданої заяви про забезпечення позову не дають підстав для переконання, що їх невжиття може у майбутньому створити перешкоди у реалізації можливого рішення суду.
Крім того, забезпечення даного позову шляхом накладення арешту та заборон вчиняти дії може призвести до того, що до набрання чинності судовим рішенням урожай пшениці взагалі пропаде залишившись на полі до зими, тоді постане питання хто буде відповідати за втрату майна, якщо згідно ухвали суду буде відповідна заборона.
Також звертаю увагу на те, що ухвалою судді від 09.04.2025 року у задоволенні заяви ФГ «Агро-Сад» про забезпечення позову було відмовлено, на ухвалу суду подана заявником апеляційна скарга, яка на разі Одеським апеляційним судом не розглянута та у випадку порушення судом норм матеріального і/або процесуального права може бути скасована.
Отже, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, суддя вважає, що не має підстав для застосування заходів забезпечення позову.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 149-150, 258, 260, 261, 354 ЦПК України, -
Заяву ФГ «Агро-Сад» про забезпечення позову - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текс ухвали складено 26.05.2025 року.

СУДДЯ