КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 760/15035/23

номер провадження 22-ц/824/6261/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Добреля В.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1

на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року /суддя Кицюк В.С./

та на додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва 23 грудня 2024 року/суддя Кицюк В.С./

у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Трител» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

06.07.2023 ОСОБА_2 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «ТРИТЕЛ», в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «ТРИТЕЛ» від 02.06.2023 № 42/к/тр «Про звільнення ОСОБА_2 »; поновити її на посаді головного економіста адміністративно-управлінського персоналу ТОВ «ТРИТЕЛ» з 03.06.2023; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути середню заробітну плату за робочі дні травня 2023 року у розмірі 23 666,88 грн; стягнути середню заробітну плату за останній робочий день червня 2023 року у розмірі 2 958,36 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2024 у задоволенні позову відмовлено./а.с. 134-140/

Додатковим рішенням від 23.12.2024 частково задоволено заяву відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, стягнуто з позивачки на користь ТОВ «ТРИТЕЛ» 8 000 грн.

Не погоджуючись із рішеннями суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення від 02.12.2024 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, допустивши негайне виконання; скасувати додаткове рішення від 23.12.2024 та залишити заяву відповідача про стягнення витрат без розгляду.

На обґрунтування апеляційної скарги позивачка зазначає, що суд першої інстанції не врахував докази змішаного режиму роботи (дистанційного та очного), погодженого директором ТОВ «ТРИТЕЛ», що підтверджується табелями обліку робочого часу за січень-квітень 2023 року та даними геолокації; помилково визнав її відсутність у травні 2023 року прогулами, оскільки режим роботи не відрізнявся від попередніх місяців; порушив принцип добросовісності, не дослідивши належним чином корпоративний конфлікт між директором ТОВ «ТРИТЕЛ» та її чоловіком, який, на її думку, став причиною звільнення; не врахував порушення відповідачем ст. 149 КЗпП України та п. 4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ТРИТЕЛ» щодо врахування думки трудового колективу; незаконно стягнув витрати на правничу допомогу, оскільки відповідач не заявляв про їх розподіл до закінчення судових дебатів, порушуючи ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ТРИТЕЛ» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи їх законними та обґрунтованими. Відповідач зазначає, що дистанційний режим роботи для позивачки не запроваджувався, що підтверджується відсутністю письмових наказів чи договорів, а також свідченнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; дані геолокації свідчать про хаотичну відсутність Позивачки на роботі, а не про погоджений графік; прогули у травні 2023 року зафіксовано актами та доповідними, складеними в день їх вчинення; вимога щодо врахування думки трудового колективу не була підставою позову, а Правилами не встановлено процедуру її реалізації; звільнення за кілька прогулів одним наказом відповідає практиці Верховного Суду.

У додаткових поясненнях від 13.03.2025 позивачка спростовує доводи відповідача, наголошуючи, що її посадові обов`язки не передбачали роботи з системою 1С, тому відсутність входів до неї не свідчить про прогули; режим роботи у травні 2023 року відповідав попереднім місяцям, що підтверджується табелями; відповідач не вимагав пояснень після кожного прогулу, що свідчить про недобросовісність; суд першої інстанції проігнорував порушення п. 4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку щодо врахування думки трудового колективу.

У запереченнях на додаткові пояснення від 14.03.2025 відповідач зазначає, що подання «додаткових пояснень» не передбачено ЦПК України, а їх зміст повторює апеляційну скаргу або містить нові доводи, які не заявлялися раніше. Відповідач спростовує твердження про роботу позивачки, посилаючись на відсутність доказів виконання обов`язків у дні прогулів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з наказу ТОВ «Трител» від 25 серпня 1999 року №4, прийнято на посаду провідного фахівця ТОВ «Трител» ОСОБА_2 з посадовим окладом згідно штатного розкладу з 01 вересня 1999 року (Т.1 а.с.27).

04.05.2023 складено акт про те, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 04 травня 2023 року, акт підписано директором, головним бухгалтером, бухгалтером та діловодом (Т.1 а.с.31).

05.05.2023 складено акт про те, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 05 травня 2023 року, акт підписано директором, головним бухгалтером, бухгалтером та діловодом (Т.1 а.с.32).

12.05.2023 складено акт про те, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 12 травня 2023 року, акт підписано головним бухгалтером, бухгалтером, тво директора та діловодом (Т.1 а.с.33).

15.05.2023 складено акт про те, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 15 травня 2023 року, акт підписано головним бухгалтером, бухгалтером, тво директора та діловодом (Т.1 а.с.34).

18.05.2023 складено акт про те, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 18 травня 2023 року, акт підписано головним бухгалтером, бухгалтером, тво директора та діловодом (Т.1 а.с.35).

19.05.2023 складено акт про те, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 19 травня 2023 року, акт підписано головним бухгалтером, бухгалтером, тво директора та діловодом (Т.1 а.с.36).

25.05.2023 складено акт про те, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 25 травня 2023 року, акт підписано головним бухгалтером, бухгалтером, директором та діловодом (Т.1 а.с.107).

26.05.2023 складено акт про те, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 26 травня 2023 року, акт підписано головним бухгалтером, бухгалтером, директором та діловодом (Т.1 а.с.108).

02.06.2023 складено акт про те, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 02 червня 2023 року, акт підписано головним бухгалтером, бухгалтером, директором та діловодом (Т.1 а.с.109).

24.05.2023 складено акт про те, що 24 травня 2023 року о 11.00 в кабінеті директора ТОВ «Трител» на вимогу директора ОСОБА_4 надано пояснення щодо причин відсутності на роботі у наступні дні: 4, 5, 12, 15, 18, 19 травня 2023 року, ОСОБА_2 (головний економіст) пообіцяла надати такі письмові пояснення протягом дня. Акт підписано головним бухгалтером, діловодом та директором (Т.1 а.с.43 ).

Доповідною діловода ОСОБА_6 від 04 травня 2023 року доведено до відома директора ТОВ «Трител» ОСОБА_4., що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 04 травня 2023 року протягом усього робочого дня (Т.1 а.с.37).

Доповідною діловода ОСОБА_6 від 05 травня 2023 року доведено до відома директора ТОВ «Трител» ОСОБА_4., що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 05 травня 2023 року протягом усього робочого дня (Т.1 а.с.38).

Доповідною діловода ОСОБА_6 від 12 травня 2023 року доведено до відома тво директора ТОВ «Трител» ОСОБА_7, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 12 травня 2023 року протягом усього робочого дня (Т.1 а.с.39).

Доповідною діловода ОСОБА_6 від 15 травня 2023 року доведено до відома тво директора ТОВ «Трител» ОСОБА_7, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 15 травня 2023 року протягом усього робочого дня (Т.1 а.с.40).

Доповідною діловода ОСОБА_6 від 18 травня 2023 року доведено до відома тво директора ТОВ «Трител» ОСОБА_7, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 18 травня 2023 року протягом усього робочого дня (Т.1 а.с.41).

Доповідною діловода ОСОБА_6 від 19 травня 2023 року доведено до відома тво директора ТОВ «Трител» ОСОБА_7, що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 19 травня 2023 року протягом усього робочого дня (Т.1 а.с.42).

Доповідною діловода ОСОБА_6 від 25 травня 2023 року доведено до відома директора ТОВ «Трител» ОСОБА_4., що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 25 травня 2023 року протягом усього робочого дня (Т.1 а.с.110).

Доповідною діловода ОСОБА_6 від 26 травня 2023 року доведено до відома директора ТОВ «Трител» ОСОБА_4., що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 26 травня 2023 року протягом усього робочого дня (Т.1 а.с.111).

Доповідною діловода ОСОБА_6 від 02 червня 2023 року доведено до відома директора ТОВ «Трител» ОСОБА_4., що головний економіст ОСОБА_2 була відсутня на роботі 02 червня 2023 року протягом усього робочого дня (Т.1 а.с.112).

Відповідно до п.п.3.1.2. п.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Трител» (із змінами, внесеними наказом від 19 грудня 2018 року №48), затверджених наказом директора ТОВ «Трител» №55 від 30 грудня 2014 року, працівники підприємства зобов`язані почати роботу відповідно до режиму роботи, встановленого на підприємстві (Т.1 а.с.114).

Відповідно до п.п.7.1. п.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Трител» (із змінами, внесеними наказом від 19 грудня 2018 року №48), затверджених наказом директора ТОВ «Трител» №55 від 30 грудня 2014 року, працівник несе відповідальність за порушення трудової, технологічної і виробничої дисципліни, у тому числі за прогул (у тому числі відсутність на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України) (Т.1 а.с.115).

Відповідно до копії аркушу ознайомлення працівників з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Трител», ОСОБА_2 ознайомлена із Правилами 09 січня 2019 року, про що міститься підпис позивача (Т.1 а.с.116).

У п.5 наказу ТОВ «Трител» від 26 квітня 2023 року №20 «Про посилення заходів безпеки», виключено можливість віддаленого доступу до серверів та інформаційних ресурсів підприємства з 26 квітня 2023 року (Т.1 а.с.118).

Згідно з копією наказу ТОВ «Трител» від 02 червня 2023 року №42/к/тр, звільнено 02 червня 2023 року ОСОБА_2 , головного економіста адміністративно-управлінського персоналу, у зв`язку із вчиненням прогулів (відсутності на роботі) 04, 05, 12, 15, 18, 19 травня 2023 року без поважних причин, згідно з п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України. Підстави: акти від 04, 05, 12, 15, 18, 19 травня 2023 року; доповідні від 04, 05, 12, 15, 18, 19 травня 2023 року; акт від 24 травня 2023 року про вимогу надати письмові пояснення (Т.1 а.с.28). Наказ направлено ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку 02 червня 2023 року (Т.1 а.с.29-30).

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, вірно керувався ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 40, 60-2, 147, 149 КЗпП України та п. 4.1, 7.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ТРИТЕЛ». Суд першої інстанції обґрунтовувано встановив, що позивачка вчинила прогули 04, 05, 12, 15, 18, 19 травня 2023 року, що підтверджується актами та доповідними, а твердження про дистанційний режим роботи не доведено через відсутність письмових наказів чи погоджень.

Доводи апеляційної скарги апеляційним судом відхиляються з наступних підстав.

Позивачка стверджує, що суд першої інстанції помилково визнав її відсутність на роботі у травні 2023 року прогулами, посилаючись на нібито погоджений змішаний режим роботи (дистанційний та очний). Однак ці твердження не підтверджуються доказами.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що ОСОБА_2 , як головний економіст, підпорядковувалася безпосередньо директору ТОВ «ТРИТЕЛ» ОСОБА_4 , який є другим співвласником підприємства. Відповідач довів, що дистанційний або змішаний режим роботи для позивачки не запроваджувався, що підтверджується відсутністю відповідних наказів, письмових погоджень чи договорів, а також свідченнями працівників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (т.1 а.с. 31-36, 107-109). Не запроваджувався такий режим роботи і для інших працівників.

Наказом від 26.04.2023 № 20 виключено можливість віддаленого доступу до інформаційних ресурсів підприємства, що додатково унеможливлювало дистанційну роботу (т.1 а.с. 118). Позивачка не надала жодних доказів письмового чи іншого належного узгодження індивідуального графіку роботи, а її посилання на усну домовленість з директором не відповідає вимогам ст. 60-2 КЗпП України, яка регулює запровадження дистанційної роботи. Табелі обліку робочого часу за січень-квітень 2023 року, на які посилається позивачка, не підтверджують виконання нею посадових обов`язків у дні відсутності в травні 2023 року, а дані геолокації, надані відповідачем, свідчать про її відсутність на робочому місці в зазначені дати (т.1 а.с. 31-36, 107-109). Усні домовленості щодо графіку роботи, які в подальшому, як свідчить поведінка керівництва підприємства, були відмінені, не можуть вважатись належним погодженням трудового графіку.

Крім того, сама позивачка частково визнала факти своєї відсутності, не надавши переконливих доказів поважності причин, що підтверджується актом від 24.05.2023 про ненадання письмових пояснень (т.1 а.с. 43), тягар доказування поважності причин лежить на працівникові, чого позивачка не виконала. Доводи про корпоративний конфлікт між директором та чоловіком позивачки, не стосуються підстав звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Щодо порушення п. 4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ТРИТЕЛ» про врахування думки трудового колективу, колегія суддів зазначає, що позивачка не заявляла в суді першої інстанції, що її звільнення є незаконним саме через це порушення, а отже, ці доводи не можуть розглядатися в апеляційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦПК України.

Крім того, Правилами не встановлено процедури реалізації такої вимоги, а ст. 149 КЗпП України не передбачає обов`язковість врахування думки трудового колективу при звільненні за прогул.

Доводи про те, що відповідач не вимагав пояснень після кожного прогулу, спростовуються актом від 24.05.2023, який засвідчує вимогу директора надати пояснення за шість днів відсутності, на що позивачка не відповіла (т.1 а.с. 43).

Відхиляються також і доводи апеляційної скарги щодо неправильності виплаченої заробітної плати у зв`язку з відсутністю вимог позову щодо здійснення перерахунків.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно застосував норми ст. 40 КЗпП України та дійшов обґрунтованого висновку про законність звільнення позивачки за прогули.

Щодо додаткового рішення від 23.12.2024 р.

Суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з позивачки 8 000 грн витрат на правничу допомогу, частково задовольнивши заяву відповідача від 05.12.2024.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови, що сторона заявила про це до дебатів. У відзиві на позов від 17.08.2023 (т.1 а.с. 105) відповідач вказав орієнтовні витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, що відповідає ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивачку - апелянтку, у стягненні витрат на правову допомогу апеляційний суд також відмовляє ОСОБА_2 , оскільки у вимогах апеляційної скарги відмовлено.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року та на додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва 23 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року та додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва 23 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: