Справа № 211/1351/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2025 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До суду звернувся представник позивача, адвокат Руденко К. В. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив розгляд справи на 07.04.2025, а потім на 22.04.2025 та 20.05.2025 року.
В усі судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Представник позивача 02.04.2025 та 17.04.2025 подав клопотання про розгляд справи без його участі ( а. с. 53, 56).
Окрім цього, 22.04.2025 судом було частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На виконання ухвали суду АТ «СЕНС БАНК» 06.05.2025 надіслало витребувані документи.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4131 від 26.01.2024, укладеним між ним та відповідачем станом на 05.02.2025, на загальну суму 48 600,00 грн та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3 028,00 грн і витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Позов обґрунтував таким. 26.01.2024 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 4131, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4 800,00 грн., строком на 365 днів (до 25.01.2025 року), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за Кредитним договором № 4131 від 26.01.2024 по нарахованим та не сплаченим процентам за період з 26.01.2024 по 25.01.2025 у розмірі, що станом на 05.02.2025 становить 43 800,00 грн., які просить стягнути з відповідача.
Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористалась.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
26.01.2024 року о 10:47 між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) було укладено Кредитний договір № 4131 (а. с. 7-11), за умовами якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 4 800,00 грн строком на 365 днів. Згідно з п. 1.4. Договору періодичність платежів зі сплати процентів становить кожні 10 днів. Згідно п. 1.3. Договору процентна ставка становить 2,5 % від суми кредиту за кожен день. Річна процентна ставка складає 912,50 % річних. Відповідно до п. 1.8. Договору, Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , який належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС») або іншим способом.
Можливість укладення кредитного договору в електронній формі передбачена Розділом 6 самого договору (а. с. 9-10). Разом з Договором ОСОБА_1 підписала також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графік платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором (а. с. 11).
Витребувана судом інформація від АТ «СЕНС БАНК», а саме виписка по рахунку та деталізація операцій по картці, підтверджує обставину перерахування відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів 26.01.2024 в розмірі 4 800,00 грн на її рахунок ( а. с. 62-65).
Докази погашення заборгованості та/або спростування розрахунку заборгованості відповідачка суду не надала.
Отже, між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та відповідачем склалися відносини споживчого кредитування. Обставину кредитування суд вважає доведеною.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Як свідчить Детальний розрахунок заборгованості, станом на 04.02.2025 (а. с. 14-18), проценти нараховані кредитором за строк кредитування, визначений Кредитним договором, в розмірі, обумовленому сторонами під час укладення Договору, а саме за період з 26.01.2024 по 25.01.2025 року.
Однак оцінюючи встановлений Договором розмір процентів, суд враховує таке. Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Це положення було встановлене Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 23.12.2023. Згідно з указаним Законом Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», доповнено пунктом 17 такого змісту: тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %". Отже, у період з 24.12.2023 до 22.04.2024 кредитодавець має право встановлювати денну процентну ставку в розмірі 2,5 %; в період з 23.03.2024 до 20.08.2024 1,5 %; в період з 21.08.2024 1%.
Як свідчить наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості (а. с. 14-18), цієї вимоги закону позивач під час нарахування процентів не дотримався, оскільки в період з 23.03.2024 і надалі до 25.01.2025 продовжував нараховувати проценти в розмірі 2,5% щодня. Отже, нараховані за цей час проценти мають бути перераховані та зменшені як такі, що нараховані всупереч вимогам закону. Період з 23.03.2024 до 20.08.2024, протягом якого могли бути нараховані проценти в максимальному розмірі 1,5% (тобто 72 грн/
день), складає 151 день. Отже, за цей період можуть бути стягнуті проценти в розмірі 10 872 грн (151 день х 72 грн). Період з 21.08.2024 до 25.01.2025, протягом якого могли бути нараховані проценти в максимальному розмірі 1% (тобто 48 грн/день), складає 158 днів. Отже, за цей період можуть бути стягнуті проценти в розмірі 7 584 грн (158 днів х 48 грн). Період, протягом якого позивач мав право нараховувати проценти в розмірі 2,5% щодня (тобто 120 грн/день), як обумовлено договором, склав за 26.01.2024 22.03.2024 усього 57 днів. Отже, за цей період можуть бути стягнуті проценти в розмірі 6 840 грн (57 днів х 120 грн).
Отже, суд дійшов висновку про правомірність стягнення процентів у загальному розмірі 25 296 грн за весь період кредиту з 26.01.2024 до 25.01.2025. В цій частині вимога про стягнення процентів за користування кредитом належить до задоволення. В іншій частині стягнення процентів слід відмовити.
Враховуючи зменшення розміру процентів, що належить стягнути, позов належить до задоволення в частині стягнення 30 096,00 грн (4 800 грн тіло кредиту; 25 296 грн проценти).
Щодо витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Суд встановив, що витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн підтверджуються такими документами: Договором № 16/09/2024 про надання юридичних послуг; Актом приймання-передачі наданих послуг № 2 до Договору про надання юридичних послуг; Витягом з реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 2; Платіжною інструкцією № 8 від 07.01.2025 про перерахування адвокату Руденко К. В. коштів.
Отже, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат позивача належно обґрунтовані та доведені, пов`язані з розглядом справи, клопотання відповідача про зменшення їх розміру відсутнє, дотримані критерії розумності їх вартості.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та судові витрати на правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, витрати на правничу допомогу та судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог позивача: в розмірі 6 193 грн (витрати на правничу допомогу) та 1 875,24 грн (судовий збір) відповідно.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» заборгованість за Кредитним договором № 4131 від 26.01.2024 року в розмірі 30 096,00 (тридцять тисяч дев`яносто шість грн) гривень.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» сплачений судовий збір в розмірі 1 875,24 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 193,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Покровського районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ», код 40076206, юридична адреса: м. Київ, площа Солом`янська, буд. 2, прим. 04;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 29 травня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець