Провадження № 2-н/734/140/25 Справа № 734/1911/25
У Х В А Л А

19 травня 2025 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Соловей В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернулася 30 квітня 2025 року в Козелецький районний суд Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від доходу батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Правовими нормами ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вказаною правовою нормою ЦПК України не передбачене стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, та до досягнення нею двадцяти трирічного віку.

У ч. 3 ст. 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, отже у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у такому випадку має право звернутися з тими самими вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, у позовному провадженні.

Керуючись ст.ст. 133-137,141, 165, 260 і 261 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, відмовити.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 про те, що вона має право на звернення до суду з тими самими вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали суду.

Суддя