УХВАЛА

03 червня 2025 року

м. Київ

справа № 757/56157/21

провадження № 61-6259ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Тузова Владислава Олександрівна, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

1. 15 травня 2025 року представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач) - адвокат Тузова В. О. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду

м. Києва від 09 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 25 лютого 2025 року (повний текст складено 02 травня 2025 року) у справі № 757/56157/21.

2. Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

3. У відповідності до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК), підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

4. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

5. За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

6. Так, у касаційній скарзі представник відповідача зазначає, що суд апеляційної інстанції ухвалив рішення без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 263/11275/18, від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК).

7. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 у справі № 910/719/19, від 23 червня 2020 року у справі 696/1693/15).

8. У справі № 263/11275/18, предметом позову є усунення перешкод у користуванні приміщенням та розірвання договору оренди; у справі 355/385/17 предметом позову є зобов`язання вчинити певні дії, стягнення страхового відшкодування та компенсація моральної шкоди.; у справі № 607/11746/17 предметом позову є стягнення коштів, де сторонами у справі є фізичні особи.

9. З наведених вище постанов Верховного Суду, на які у касаційній скарзі посилається представник відповідача, вбачається, що вони стосуються правовідносин, які не є подібними з правовідносинами у цій справі. Вказані справи мають різні предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені судом фактичні обставини, а також неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

10. Касаційна скарга представника відповідача не містить обґрунтування конкретних підстав, передбачених процесуальним законом для оскарження судових рішень в касаційному порядку, лише містить посилання на постанови Верховного Суду, правовідносини в яких не є подібними з правовідносинами у справі № 757/56157/21, а також містить формальне посилання на неправильність та незаконність судових рішень, що не може вважатися належним зазначенням підстав оскарження судового рішення в касаційному порядку.

11. Враховуючи викладене, відповідачу необхідно надіслати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі.

12. У разі подання уточненої касаційної скарги через підсистему «Електронний Суд» особи, що подають касаційну скаргу, мають надати докази їх надсилання іншим учасникам справи до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.

13. За змістом частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

14. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).

15. Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Тузова Владислава Олександрівна, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року у цивільній справі № 757/56157/21 залишити без руху.

2. Запропонувати Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 ЦПК шляхом усунення вищевказаних недоліків.

3. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко