П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/2691/24

Провадження № 22-ц/4815/680/25

Головуючий у Кузнецовському міському суді

Рівненської області: суддя Зейкан І.Ю.

Час, дата і місце ухвалення рішення суду першої інстанції

(вступної і резолютивної частин):

о 15 год. 57 хв. 27 лютого 2025 року

в м. Вараш Вараського району Рівненської області

Дати складення повного тексту не зазначено.

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мудрака Олександра Сергійовича на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року в суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 , у якому з урахуванням поданої заяви про зміну позовних вимог просила стягнути аліменти на дорослу дитину, що продовжує навчання, в розмірі частки його заробітку (доходу) з дня звернення з позовом і до закінчення навчання або до досягнення 23 річного віку залежно від того, яка з обставин настане раніше.

Мотивуючи вимоги, позивач покликалась на те, що вона є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Рішенням Кузнецовського міського суду від 25 травня 2016 року шлюб між батьками було розірвано та стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 в розмірі частини його заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття.

Батько проживав окремо, а ІНФОРМАЦІЯ_1 вона досягла повноліття. Раніше, 01 вересня 2024 року, з метою здобуття вищої технічної освіти позивач вступила до Луцького національного технічного університету на перший курс факультету комп`ютерних та інформаційних технологій, денна форма навчання за контрактом. Термін закінчення - 30 червня 2028 року. Здобуваючи освіту, вона потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює і не має будь-яких інших доходів для забезпечення навчання. У період навчання проживає в гуртожитку навчального закладу, але на вихідні приїжджає до постійного місця проживання в м. Вараш.

Крім того, позивач перебуває на обліку у лікарів з діагнозом "Хронічний гостродуаденіт в стадії нестійкої ремісії, ацетономічний синдром, диспонкреатизм, гостроезофегальна рефмоксна хвороба, головний біль, напруги". На лікування зазначених хвороб, санаторно-курортне лікування необхідні значні та постійні додаткові кошти. Також у зв`язку із складністю хвороби потребує спеціального харчування. Щодо матері - ОСОБА_3 , то вона працює і тимчасово проживає в Республіці Польща, але постійно надає матеріальну допомогу, забезпечуючи побут позивача, харчування, лікування, а також навчальним приладдям, засобами телефонного та Інтернет зв`язку. Також значну матеріальну підтримку надає і бабуся позивача - ОСОБА_4 . Проте належної матеріальної допомоги від батька не отримує, хоча він може її надавати, оскільки має постійний дохід, працюючи в Ремонтно-будівельному цеху "Відокремлений підрозділ" "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - РБЦ ВП "Рівненська АЕС"). Він не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яка продовжує навчання, аліменти на її утримання, в розмірі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 06 грудня 2024 року, до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2028 року. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ОСОБА_2 .

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень.

На рішення суду представником ОСОБА_1 - адвокатом Мудраком О.С. подано апеляційну скаргу, де покликався на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права і неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось про помилковість висновків суду попередньої інстанції з того приводу, що доводи відповідача про перебування на його утриманні дітей дружини від іншого шлюбу не можуть заслуговувати на увагу через відсутність такого обов`язку на законодавчому рівні. Так, нормою ч.1 ст. 268 СК України прямо встановлено, що мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Крім того, відповідно до ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, однак оскаржуване рішення не містить висновків щодо можливості надання утримання другим з батьків. Від цього залежить визначення остаточного розміру аліментів. Тобто при ухваленні оскаржуваного рішення, суд не застосував ст.ст. 200 268, СК України і мотивів їх незастосування в рішенні не навів. Тому, на переконання заявника, спір підлягав вирішенню з урахуванням наведених у відзиві на позов заперечень. Зважав й на те, що після встановлення судом такої обставини, як сплата відповідачем 16 500 гривень за навчання, в рішенні суду всупереч цьому було стверджено про сплату цих грошових коштів позивачем.

З наведених спонукань просив змінити рішення суду першої інстанції на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/9 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 06 грудня 2024 року і до закінчення навчання - до 30 червня 2028 року.

У поданому відзиві представник позивача - адвокат Бабік К.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Заперечуючи проти апеляційної скарги, зважалося на те, що спільне проживання з іншою жінкою не покладає на відповідача законного обов`язку утримувати її дітей від попереднього шлюбу, а якщо такий обов`язок він взяв на себе добровільно, то попередньо він має виконати обов`язок по утриманню власних дітей, який на нього покладено нормами Сімейного кодексу України.

Тим паче, відповідач, посилаючись на такі обставини, не навів доказів, що він бере безпосередню участь у їх утриманні, наприклад, сплаті комунальних послуг за місцем свого спільного проживання з дітьми дружини, оплати витрат на придбання шкільного приладдя, одягу, взуття для дітей або взяття участі в оплаті навчання дорослої дитини тощо.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 СК України, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Як з`ясував суд, відповідач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки №2806/24 від 20 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_2 є студенткою групи КН-12 Луцького національного технічного університету і навчається на 1 курсі факультету комп`ютерних та інформаційних технологій денної форми навчання за контрактом. Термін закінчення університету - 30 червня 2028 року.

За умовами договору Б-00032 від 19 серпня 2024 року, укладеного між Луцьким національним технічним університетом як виконавцем, ОСОБА_1 як замовником та ОСОБА_2 як одержувачем, вартість навчання становить 132 000 гривень - по 33 000 гривень за один навчальний рік.

Згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №48 від 15 серпня 2024 року здійснено плату навчання в сумі 16 500 гривень, де платником вказаний ОСОБА_1 ..

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції №2087 від 23 серпня 2024 року позивач заплатила 3 120 гривень за проживання в гуртожитку.

Також суд з`ясував обставини стану здоров`я одержувача аліментів, а саме, що вона має такі діагнози "Хронічний гостродуаденіт в стадії нестійкої ремісії. Ацетономічний синдром. Диспонкреатизм. Гостроезофегальна рефмоксна хвороба. Головний біль напруги".

Разом з тим колегія суддів не може погодитись з тим, що стан здоров`я, матеріальне становище та інші істотні обставини у сторін спонукали до визначення аліментів в розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Так, відповідач працевлаштований, має постійний дохід. Згідно з довідкою про доходи працює ізолювальником з термоізоляції в РБЦ ВП "Рівненська АЕС", а відповідно до довідки про доходи нарахована заробітна плата за період з липня по грудень 2024 року складає 317 673,08 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Тому з огляду на рівність батьківського обов`язку сума матеріального забезпечення дорослої дитини, яка продовжує навчання, є надмірно завищеною, адже, виходячи із обґрунтованих припущень, в т.ч. із довідки про доходи відповідача, де відображене попереднє стягнення аліментів, становитиме близько 20 000 гривень щомісяця, тобто по 10 000 гривень з кожного з батьків.

Крім того, зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2022 року видно, що відповідач зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому батько дітей від другого шлюбу - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно із ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частина перша ст. 268 СК України передбачає, що мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, не можна погодитися з відсутністю в ОСОБА_1 будь-якого обов`язку щодо нової сім`ї, у т.ч. до повнолітнього пасинка, а тим паче до неповнолітньої падчерки.

За цих обставин слід дійти висновку про необхідність зменшення встановленого судом попередньої інстанції розміру аліментів з до 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Цей розмір аліментів відповідає обставинам справи, принципам змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності, а також вимогам закону.

Тобто доводи апеляційної скарги не спонукають до визначення аліментів в розмірі 1/9 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

Підставою для зміни рішення суду попередньої інстанції відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мудрака Олександра Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2025 року змінити, зменшивши стягнутий із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розмір аліментів на її утримання з до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу).

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків