Справа № 541/1430/25
Номер провадження 2-о/541/89/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шатілової Л.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гуриної В.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Акрітова К.К.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

10.04.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.04.1996 року, яке видане 2-ою Миргородською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за №1274.

В обґрунтування заяви зазначила, що вона 04.03.2025 року звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Гриб Ю.М. з метою укладення договору дарування належній їй 1/3 частки житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 . Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Гриб Ю.М. від 04.03.2025 року №70/02-32 їй було відмовлено в нотаріальній дії у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право на спадщину від 05.04.1996 року серед спадкоємців ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Оскільки на момент складання заповіту матір`ю , вона носила прізвище « ОСОБА_7 », але на момент видачі свідоцтва про право на спадщину, 05 квітня 1996 року, змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », так як 26.12.1995 року уклала шлюб із ОСОБА_9 , проте при видачі свідоцтва було записано попереднє прізвище, внаслідок чого вона не має змоги розпорядитися належною їй часткою будинку шляхом укладення договору дарування будинку.

З вище зазначеної причини вона не може укласти договір дарування 1/3 частки житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 (вісім, а тому змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити. В судове засідання 14.05.2025 року заявник не з`явилася, її представник надав заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя, заявлену вимогу підтримав (а.с. 38).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення заяви. В судове засідання 14.05.2025 року не з`явився, заяв, клопотань до суду не надходило.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася. Заяв, клопотань до суду не надходило (а.с. 29,37).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом виданого 05 квітня 1996 року 2-ю Миргородською державною нотаріальною конторою зазначено, що спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично спадщину прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого чоловіка ОСОБА_10 являються ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках (а.с.14). Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за реєстровим №95 в реєстровій книзі 34 за ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по 1/3 частині за кожним, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.04.1996 року виданого державним нотаріусом Другої Миргородської ДНК та зареєстровано в реєстрі за №1274 (а.с.10-13). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.20). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу 20.01.1970 року ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклала шлюб з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.16). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 одружилась з ОСОБА_9 і змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.15).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 07.05.2015 року Миргородським МВ УДМС України в Полтавській області заявник ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , у м.Артемівськ Луганської області (а.с.7).

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним.

Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що метою встановлення факту належності правовстановлюючого документа ОСОБА_1 , а саме, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.04.1996 року, яке видане 2-ою Миргородською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за №1274, є необхідність як власника частини будинку безперешкодно нею володіти, користуватися та розпоряджатися.

Враховуючи що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд дійшов висновку, що заява є підставною, обґрунтованою, а факт належності правовстановлюючого документа заявнику ОСОБА_1 підтверджено належними та допустимими доказами, тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 263-265, 293, 352, 354, 315, 316, 318, 319 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , належить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.04.1996 року, яке видане 2-ою Миргородською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в реєстрі за №1274.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 адреса АДРЕСА_2 .

Представник заявника: адвокат Акрітов Кіріак Костянтинович свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1549 від 04 жовтня 2016 року, адреса Полтавська область, м.Миргород, вул. Воскресінська,9.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП не встановлено.

Суддя: Л. Г. Шатілова