Справа № 703/2377/25
2/703/1093/25
УХВАЛА

20 травня 2025 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Волосовського В.В. від розгляду цивільної справи 703/2377/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Леус Наталія Валеріївна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-,

встановив:

25 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, в якому просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , посвідчене приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Леус Н.В 21 березня 2023 року, зареєстроване в реєстрі за № 196, яке видане на ім`я ОСОБА_2 . Спадкова справа №37/2022;

- скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №080, що був внесений на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №196 виданого 21 березня 2023 року на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від цієї ж дати справу передано на розгляд судді Волосовському В.В.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом суддею було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, оскільки в прохальній частині позову позивачем було заявлено вимогу про вжиття заходів щодо заборони відчуження, а також вчинення інших дій по відношенню спадкового майна - будинку АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину по закону, - як спосіб забезпечення позову. При цьому не було сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді від 30 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме, позивачу слід було визначитись із позовними вимогами, конкретизувавши їх, та у разі подання заяви про забезпечення позову - сплатити судовий збір.

На виконання вказаної ухвали суду позивач 02 травня 2025 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, сплативши судовий збір.

Ухвалою судді від 05 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

Ухвалою судді від 06 травня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 27 травня 2025 року; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Леус Н.В.; у залученні до участі у справі в якості третьої особи Смілянського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» - відмовлено; клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково.

19 травня 2025 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заяву про відвід судді Волосовського В.В., оскільки, на думку позивача, наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Заява мотивована тим, що суддя Волосовський В.В. при постановленні ухвали від 05 травня 2025 року необґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його заяви про забезпечення позову у вказаній цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

При цьому, зауважує, що залишаючи означену позовну заяву без руху ухвалою від 30 квітня 2025 року із наданням строку на усунення недоліків, суддя поставив вимогу про сплату позивачем судового збору в разі подання заяви про забезпечення позову. На виконання означеної ухвали суду про залишення позову без руху, позивач подав окрему заяву про забезпечення позову, сплативши при цьому судовий збір. Таким чином, вважає, що відмовивши у задоволенні заяви про забезпечення позову суддя поставив його у скрутне матеріальне становище, оскільки він є пенсіонером та розмір його пенсії є незначним.

Вказує також, що в означеній ухвалі від 05 травня 2025 року, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення, позивачу роз`яснено що останній не позбавлений права за наявності для того підстав ставити питання про забезпечення позову повторно. Однак, вказане позивач сприймає як цинізм по відношенню до нього, оскільки в такому разі йому необхідно буде повторно сплачувати судовий збір. Вказані обставини, на думку ОСОБА_1 , свідчать про упередженість судді Волосовського В.В.

Окрім того, позивач вважає, що під час відкриття провадження у справі суд безпідставно не залучив до участі у справі в якості третьої особи Смілянський виробничий відділок комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», оскільки, на переконання позивача ОСОБА_1 , в такий спосіб суддя виключив предмет спору, вважає, що без участі БТІ неможливо встановити стан спадкового майна на день відкриття спадщини, дозвіл на проведення реконструкції, початок та кінець робіт по реконструкції, відповідність будівельним нормам, матеріали, які зміни відбулись в ході реконструкції будинку, кількість матеріалів залучених на будівництво та залишок від спадкового будинку, поставити питання про дату виготовлення довідки видану ОСОБА_2 для подання нотаріусу, причину невідповідності інформації викладеної в довідці фактичним даним, поставити інші питання з цього приводу в судовому засіданні.

Наведені факти, за твердженням Коротича Є.І. свідчать про упередженість судді у вирішенні справи на користь відповідача ОСОБА_2 . Стверджує, що подальша участь судді Волосовського В.В. у даній справі викликає у нього недовіру, сумніви в справедливості та законності постановленого рішення.

Також Коротич Є.І. зазначив, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду також перебуває справа №703/2679/25, яка споріднена з даною справою та могла бути об`єднана для спільного розгляду з даною справою, однак суддею Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовським В.В. було задоволено заявлений самовідвід від її розгляду.

Зазначені обставини, на думку ОСОБА_1 , унеможливлюють в подальшому розгляд цієї справи суддею Волосовським В.В., в зв`язку з чим звернувся до суду з наведеною заявою про відвід.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на зазначені приписи процесуального законодавства, розгляд питання про відвід у судовому засідання з викликом сторін можливий лише за ініціативою суду.

Суд розглядає заяву про відвід в межах викладених в ній доводів, у даному випадку відсутні необхідність уточнення обставин, які висвітлені у заявах про відвід.

Оскільки відсутні обставини, які унеможливлюють розгляд заяви про відвід у порядку письмового провадження, суд не вбачає необхідності здійснювати розгляд заяви про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З врахуванням ч.8 ст.40 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд заяви провести без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу в порядку письмового провадження.

Врахувавши доводи, наведені в заяві ОСОБА_1 про відвід судді Волосовського В.В., перевіривши обґрунтованість наведених у ній даних, дослідивши матеріали цивільної справи №703/2377/25, 2/703/1093/25, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, однак зазначає, що відвід повинен бути вмотивованим.

У якості підстав відводу заявник посилається на п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 3 ст.39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Тобто відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суд констатує, що відповідно до положень ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді Волосовського В.В. від розгляду цивільної справи №703/2377/25, підстави заявленого відводу фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 з процесуальним рішенням судді за результатом розгляду його заяви про забезпечення позову у даній цивільній справі, яким у задоволенні означеної заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження належного відповідачу нерухомого майна - житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено. Окрім того підставою заявленого відводу є незгода ОСОБА_1 з процесуальним рішенням судді щодо відмови у залученні до участі у справі як третьої особи Смілянського виробничого відділку комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», та незгоди з рішенням судді заявити собі самовідвід від розгляду іншої справи №703/2679/25, 2/703/1170/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісно ї власності, поділ майна в натурі, яким суддею задоволено самовідвід.

Водночас, вказані обставини, в силу положень частини 4 статті 36 ЦПК України, не можуть бути підставами для відводу.

Суд зазначає, що принципи судочинства виключають для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, правова чи процесуальна позиція яких не влаштовує сторону по справі.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Враховуючи наведене, зазначені позивачем обставини не можуть бути підставою для відводу судді, а доводи, викладені позивачем ОСОБА_1 у заяві про відвід судді, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Волосовського В.В., безпосередньо та однозначно не вказують на його особисте упереджене ставлення до позивача або особисту прихильність до інших учасників справи.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

З огляду на викладене вище та враховуючи викладені підстави відводу у поданій позивачем заяві про відвід головуючому судді Волосовському В.В., приходжу до висновку, що така є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді та ґрунтується на власних припущеннях позивача щодо упередженості судді, відповідно відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене, зважаючи, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Волосовського В.В. надійшла до суду більше як за три робочі дні до наступного засідання та суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вважаю за необхідне вирішення питання про відвід судді Волосовського В.В. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Волосовського В.В. від розгляду цивільної справи 703/2377/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Леус Наталія Валеріївна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, передати на вирішення іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Волосовський