печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Козлова Р.Ю., при секретарі судового засідання Іваненку С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 березня 2018 року, в справі №740/860/18, стягнуто із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 (однієї другої) частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

На виконанні у Печерському відділі державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №740/860/18 від 23.03.2018, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігвської області, про стягнути із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 (однієї другої) частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Посилаючись на, те що відповідач ухиляється від виконання судового наказу, у останнього утворилась заборгованість зі сплати аліментів.

Відповідно до Довідки №56156463/15 від 28.08.2024, виданої старшим державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Левицьким Т., наявна заборгованість відповідача з оплати аліментів на дітей станом на 01.07.2024 року становить 465867,00 грн.

Згідно розрахунку розмір пені нарахованої на заборгованість зі сплати аліментів складає 103 319,58 грн.

За таких обставин позивачка просить стягнути з відповідача на її користь пеню за кожен день прострочення сплати аліментів, за період з 01.02.2022 року по 25.09.2024 року включно, у розмірі - 103 319,58 грн.

У призначене судом засідання відповідач не з`являвся, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив суду заяву, відповідно до змісту якої заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на те, що державний виконавець необґрунтовано визначив суму заборгованості. Додатково зазначив, що він не погоджується з довідкою виконавця про наявність заборгованості, однак не оскаржував дій виконавця по нарахуванню боргу.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Представник позивача направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позов підтримує у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Судовим наказом Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 березня 2018 року, в справі №740/860/18 стягнуто із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 (однієї другої) частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 р., в справі №755/19632/19 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 03.12.2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1587.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 серпня 2020 року, в справі № 740/1710/20, визначено місце проживання малолітних дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що на виконанні у Печерському відділі державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №740/860/18 від 23.03.2018, виданий Ніжинським міськрайонним судом Чернігвської області, про стягнути із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 (однієї другої) частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка вказує, що відповідач свідомо, умисно не виконує рішення суду внаслідок чого, за ним утворилася заборгованість.

Відповідно до Довідки №56156463/15 від 28.08.2024, виданої старшим державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Левицьким Т., наявна заборгованість відповідача з оплати аліментів на дітей станом на 01.07.2024 року становить 465867,00 грн.

Даних про те, що вказана довідка на момент вирішення даного спору оскаржена чи визнана необґрунтованою відповідачем суду не надано.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В ході розгляду справи відповідачем не спростовано того факту, що заборгованість по аліментам сталася саме не з вини відповідача. При цьому, із наявних у справі доказів вбачається, що розмір заборгованості із сплати аліментів був обчислений державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у боржника була можливість оскаржити його до суду у порядку, встановленому законом. Крім того, розрахунок державного виконавця містить відомості про суму заборгованості по аліментам, період за який вона виникла. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на оскарження зазначеного розрахунку та не надала суду будь-яких доказів стосовно його необґрунтованості чи неправильності.

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач, будучи достовірно обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей, аліменти не сплачував, доказів того, що існуюча заборгованість виникла з незалежних від нього причин не надав, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з його вини, у зв`язку з чим позивач набула права на стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 196 СК України У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі Справа № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що з вини відповідача у останнього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, позивач звернулася до суду із даним позовом про стягнення (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як вбачається із наведеного позивачкою розрахунку, розмір пені за період з 01.02.2022 року по 25.09.2024 року складає 103 319,58 грн.

З урахуванням вищенаведеного, суд погоджується з сумою розрахунку пені, наданим позивачкою до матеріалів позову, доказів на його спростування відповідачем не надано.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 191, 192 СК України, ст.ст.12, 19, 76, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за кожен день прострочення сплати аліментів, за період з 01.02.2022 року по 25.09.2024 року включно, у розмірі - 103 319,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Повне рішення суду складено 12 березня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя