Справа №478/283/25 Пров. №2/478/190/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2025 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого - судді Томашевського О.О.,
секретаря судових засідань Григоренко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в залі судових засідань №4 Казанківського районного суду Миколаївської області, в с-щі. Казанка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
У березні 2025 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», через свого представника Москаленко М.С., звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, де просить стягнути з відповідача заборгованість:
- за кредитним договором № 7678389 в розмірі 48 768,00 грн, з яких: 12 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 568,00 грн сума заборгованості за відсотками; 6400,00 грн сума заборгованості за пенею та штрафами;
- за кредитним договором № 79215524 в розмірі 20 124,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн сума заборгованості за відсотками; 4374,00 грн - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою.
Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.
На обґрунтування позову вказано, що 12.03.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7678389, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 12 800,00 грн, строком на 360 днів під зобов`язання повернення кредиту та сплати процентів в терміни, визначенні в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки, що є Додатком № 1 до Договору.
У зв`язку з невиконанням обов`язків з повернення кредиту та сплати відсотків, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 48 768,00 грн, з яких: 12 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 568,00 грн сума заборгованості за відсотками; 6400,00 грн сума заборгованості за пенею та штрафами.
27 вересня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 27092024, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, у розмірі 48 768,00 грн, з яких: 12 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 568,00 грн сума заборгованості за відсотками; 6400,00 грн сума заборгованості за пенею та штрафами.
Крім цього, 07.07.2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79215524, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9000,00 грн, строком на 30 днів під зобов`язання повернення кредиту та сплати процентів.
У зв`язку з невиконанням обов`язків з повернення кредиту та сплати відсотків, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 124,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн сума заборгованості за відсотками; 4374,00 грн - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою.
14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентствонеобхідних кредитів» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним договором позики в розмірі 20 124,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн сума заборгованості за відсотками; 4374,00 грн - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою.
З огляду на наявну заборгованість відповідача за вказаними Договорами, позивач звернувся до суду щодо її стягнення.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано додаткові докази у позивача, які на день судового розгляду справи надано не було.
У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у позові просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву чи письмових заперечень від відповідача до суду не надходило.
В постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 Верховний Суд зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.
Щодо Договору про надання споживчого кредиту від 12.03.2024 року № 7678389.
Як вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7678389.
Зі змісту підпункту 1.1 пункту 1 вказаного Договору встановлено, що його укладення здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-Сайт або мобільний застосунок «CreditPlus». Ідентифікація споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході споживача до Особистого кабінету/Мобільний застосунок «CreditPlus», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на мобільний номер телефону споживача, вказаний ним при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету/ Мобільний застосунок «CreditPlus».
Детальні терміни повернення кредиту та сплати відсотків, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Що є Додатком № 1до цього Договору.
У підпункті 1.5 пункту 1 Договору визначено, що тип ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту. Загальні витрати на дату укладання Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 101 376,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 114 176,00 грн.
Зі змісту підпункту 2.1 пункту 2 Договору вбачається, що сторони узгодили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача. Уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Дати надання кредиту: 12.03.2024 року або 13.03.2024 року.
У підпункті 5.1 пункту 5 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюється згідно Графіка платежів.
Згідно Додатку № 1 до Договору, сторони визначили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит узгодивши графік щомісячного платежу в розмірі певної частки суми кредиту та відсотків протягом періоду: з 12.03.2024 року по 07.03.2025 року.
Договір разом із Додатком № 1 до нього підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором: С2397, 12.03.2024 року о 18:37:23.
Перед укладенням Договору, відповідач був ознайомлений із Паспортом споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Стандартна форма), яким зафіксовано умови майбутнього Договору. паспорт підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором: VG6920, 12.03.2024 року о 18:36:41.
Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором за період з 27.09.2024 року по 31.01.2025 року, заборгованість відповідача за Договором від 12.03.2024 року № 7678389 складає 48 768,00 грн, з яких: 12 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 568,00 грн сума заборгованості за відсотками; 6400,00 грн сума заборгованості за пенею та штрафами.
27 вересня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу № 27092024, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, у розмірі 48 768,00 грн, з яких: 12 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 568,00 грн сума заборгованості за відсотками; 6400,00 грн сума заборгованості за пенею та штрафами.
Передача права вимог до боржників за вказаним Договором факторингу підтверджується Витягом з Реєстру Боржників за кредитним договором № 7678389 на суму вимог до відповідача в розмірі 48 768,00 грн та актом приймання передачі Реєтрсу Боржників від 27.09.2024 року.
Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за Договором від 12.03.2024 року № 7678389 матеріали справи не містять.
Щодо Договору позики від 07.04.2024 року № 79215524.
Як також вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики № 79215524.
З огляду на підпункт 1.1 пункту 1 Договору, за його умовами Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами Договору строк (строк позики), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики та комісію за надання позики.
Крім цього, у пункті 18 Договору сторони передбачили, що за користування позикою понад встановлений Договором строк, Позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.
Також сторони передбачили електронну форму укладання даного Договору з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосування електронного підпису Позикодавця та електронного підпису Позичальника (пункт 21 Договору).
Додатком 1 до Договору сторони визначили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, яким узгодили дату видачі позики: 07.04.2024 року та дату платежу: 06.05.2024 року; проценти за користування на суму 6750,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості відповідача станом на 19.08.2024 року, заборгованість за Договором позики відповідача складає 20 124,00 грн.
14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентствонеобхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (Фактор) укладено договір факторингу №14/06/21 за умовами якого, клієнт відступає факторові право грошових вимог до боржників, строк виконання яких настав. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.
Згідно укладеної додаткової угоди від 19.08.2024 року № 34 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) додатково відступило ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до боржників згідно реєстру боржників № 30 від 19.08.2024 року.
На підставі вказаної Додаткової угоди клієнт передав факторові реєстр боржників № 30 від 19.08.2024 року, що підтверджується актом прийому передачі від 19.08.2024 року.
Як встановлено судом із Витягу з реєстру боржників № 30 від 19.08.2024 року ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на заборгованість за договором позики № 79215524 в розмірі 20 124,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн сума заборгованості за відсотками; 4374,00 грн сума заборгованості за по процентам за понадстрокове користування позикою.
Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань за Договором позики від 07.04.2024 року № 79215524 матеріали справи не містять.
Встановивши наведені обставини, суд керується наступним.
Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
З огляду на статтю 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з яким договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчених.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладенним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Проаналізовані судом докази дають підстави для висновку, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів. При цьому, як зі змісту самих кредитних договорів так і зі змісту наведених вище правових норм, убачається дотримання певного алгоритму дій, супутніх підписанню договорів (документів) в електронному, що мало б відбутись лише за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідачем.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до частини першої статті 1049 та статті 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В ході розгляду справи встановлено, що фінансові установи виконали свої зобов`язання за договорами, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, в порушення умов кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитними договорами.
Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11.
За умовами досліджених судом договорів факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Вказане підтверджується актами прийому передачі Реєстру Боржників та Витягом з реєстру боржників, які містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати кредитних договорів та суму заборгованості за ними.
Щодо розміру заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту від 12.03.2024 року № 7678389.
Розмір заявлених позовних вимог за кредитним договором № 7678389 складає 48 768,00 грн, з яких: 12 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 568,00 грн сума заборгованості за відсотками; 6400,00 грн сума заборгованості за пенею та штрафами.
В той же час, зі змісту пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був неодноразово продовжений Указами Президента України із затвердженням відповідними Законами України та діє безперервно до теперішнього часу.
Договір про надання споживчого кредиту № 7678389 було укладено 12.03.2024 року, в період дії воєнного стану в Україні, що прямо забороняло проводити нарахування відповідачу неустойки за простроченим кредитом.
При цьому, жодного доказу на підтвердження розміру нарахованих відповідачу штрафів чи пені суду надано не було, що унеможливлює встановити підстави їх нарахування, період та перевірити їх обґрунтованість з огляду на умови Договору.
Виходячи з цього, суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача пені за Договором про надання споживчого кредиту від 12.03.2024 року № 7678389 відсутні.
Щодо розміру заборгованості за Договором позики від 07.04.2024 року № 79215524.
Розмір заявлених позовних вимог за кредитним договором № 79215524 складає 20 124,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн сума заборгованості за відсотками; 4374,00 грн - сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою.
У відповідності до підпункту 2.2 пункту 2 Договору визначено, що строк позики/строк Договору складає 30 днів. З дослідженої судом Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, встановлено, що сторони узгодили дату видачі позики: 07.04.2024 року та дату платежу: 06.05.2024 року, а також проценти за користування кредитом на суму 6750,00 грн. Будь-яких інших платежів сторонами погоджено не було.
Виходячи з цього, суд звертає увагу на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України.
За таких обставин, суд не погоджується із правомірністю нарахування відповідачу заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою.
Висновки суду за результатами встановлених обставин.
За результатами судового розгляду суд приходить до висновку, що факт укладання відповідачем договорів, за якими він отримав позику (кредит) підтверджується матеріалами справи та не спростовано будь-якими доказами. При цьому, судом не встановлено обставин, які свідчать про належне виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитами.
Таким чином, суд враховує надані позивачем розрахунки заборгованості відповідача за кредитними договорами та вважає доведеним наявність заборгованості у відповідача за кредитами.
За умовами досліджених судом договорів факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Вказане підтверджується актами прийому передачі Реєстру Боржників та Витягами з реєстру боржників, які містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договорів позики та суму заборгованості за ними.
В той же час, суд не погоджується із правомірністю нарахування відповідачу пені та штрафів за Договором про надання споживчого кредиту від 12.03.2024 року № 7678389 у сумі 6400,00 грн та 4374,00 грн заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою за Договором позики від 07.04.2024 року № 79215524.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем доведено заборгованість відповідача у загальному розмірі 58 118,00 грн, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості відповідача:
- за кредитним договором від 12.03.2024 року № 7678389 в розмірі 42 368,00 грн, з яких: 12 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 568,00 грн сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором від 07.04.2024 року № 79215524 в розмірі 15 750,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Витрати сторін у даній справі складаються із: суми судового збору сплаченого позивачем за звернення до суду в розмірі 3028,00 грн.
Вирішуючи питання щодо розміру судового збору, який покладається на відповідача у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача, суд виходить з наступного.
Ціна пред`явленого позову складає 68 892,00 грн, а розмір задоволених позовних вимог складає 58 118,00 грн, тобто 84,4% від ціни позову. Таким чином, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача становить 2555,63 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорамизадовольнити частково.
- за кредитним договором від 12.03.2024 року № 7678389 в розмірі 42 368,00 грн, з яких: 12 800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 568,00 грн сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором від 07.04.2024 року № 79215524 в розмірі 15 750,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн сума заборгованості за відсотками.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення складено 19.05.2025 року.

Суддя