ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5390/23 Номер провадження 22-ц/814/1186/25Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів: Одринської Т.В. Пікуля В.П.

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гонтара Валерія Миколайовича, представника відповідача КП "Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" Гречаного Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника адвоката Гонтара Валерія Миколайовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2024 року ухвалене у складі головуючого судді Нестеренка С.Г. повний текст судового рішення виготовлено 29.11.2024

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства "Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що працює у відповідача на посаді фельдшера з медицини невідкладних станів (виїзної бригади ЕМД) КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Наказом відповідача від 07.07.2023 року за № 140-кк «Про недоліки в наданні медичної допомоги», позивачу та іншим фельдшерам було оголошено догану за недоліки в наданні медичної допомоги, а саме по факту смерті хворої «М».

Вважає вказаний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині, що стосується позивача.

Як на підставу для скасування наказу позивач посилалася на факт недотримання відповідачем порядку притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а також на факти відсутності в наказі вказівок на відповідні статті КЗпП, конкретних норм її посадової інструкції, Правил внутрішнього трудового розпорядку, відповідних медичних протоколів та настанов, які вона порушила, тощо. Вважає, що таким чином відповідачем не було доведено сам факт певних порушень з її сторони, відсутність чого робить безпідставним оголошення такої догани.

Просила визнати незаконним та скасувати наказ від 07.07.2023 року за № 140-кк «Про недоліки в наданні медичної допомоги» в частині оголошення їй догани. Судові витрати покласти на відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.11.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовлено.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 та її представник адвокат Гонтар В.М.подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначають, що про існування Наказу КП Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради за № 172-ОД від 24.10.2022 р. Про заходи щодо покращення надання екстреної медичної допомоги хворим на гострий коронарний синдром ОСОБА_1 нічого не відомо, докази ознайомлення з цим документом відсутні. Оскільки, це внутрішній документ установи, то, довідатись про його зміст з відкритих джерел ОСОБА_1 не могла. Працівник не може нести відповідальність за порушення наказу чи розпорядження роботодавця, які йому не були належним чином доведені до відому.

Посилаючись на позицію Верховного Суд у справі № 331/2395/20 від 13.05.2022 р., вказують що саме на роботодавцеві лежить обов`язок надання доказів фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівника не може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають із правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними та поведінкою правопорушника.

У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, відповідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі N 461/8132/17 (провадження N 61-9697св19).

Крім того, звертає увагу на те, що догану їй винесли без надання можливості взяти участь в службовому розслідуванні.

Позиція інших учасників справи

11.03.2025 року Комунальне підприємство "Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" надало відзив на апеляційну скаргу у якому просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що воно є законним, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гонтара Валерія Миколайовича, представника відповідача КП "Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф" Гречаного Я.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 у 1998 році закінчила Прилуцьке медичне училище та здобула кваліфікацію фельдшера (т. 1 а.с. 151).

Відповідно до наказу № 3-к від 02 січня 2013 року ОСОБА_3 була прийнята на роботу до відповідача - Комунальної установи «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Полтавської обласної ради по переводу з КМСШМД на посаду фельдшера станції швидкої та невідкладної допомоги 1 категорії виїзної бригади станції екстреної медичної допомоги № 2 м. Кременчук (т. 1 а.с. 128).

Відповідно до журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, ОСОБА_3 пройшла повторні інструктажі з охорони праці 26.05.2022 року, 30.08.2022 року, 22.11.2022 року, 22.02.2023 року, 29.05.2023 року, 10.06.2023 року, 25.11.2023 року (т. 1 а.с. 140-151).

Відомості щодо трудової діяльності ОСОБА_1 відображені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 167-168) та копії особової картки працівника (т. 1 а.с. 196).

Згідно посадової інструкції фельдшера з медицини невідкладних станів (виїзної бригади ЕМД) Станції екстреної медичної допомоги № 2 м. Кременчук, затвердженої в.о. директора КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» Д.О. Лавренко від 02.12.2019 року, фельдшер безпосередньо підпорядковується сестрі медичній (головній) станції, а в оперативній роботі: - фельдшеру (з інформування бригад ЕМД про виклик) оперативно-диспетчерського відділу і старшому лікарю з медицини невідкладних станів оперативно-диспетчерського відділу; - лікарю керівнику бригади у разі роботи у складі «Лікарської бригади екстреної медичної допомоги» (т. 1 а.с. 134-138).

Основними завданнями та обов`язками фельдшера, зокрема, є: - надання безоплатно екстреної медичної допомоги дорослому і дитячому населенню на догоспітальному етапі та під час транспортування (госпіталізації) згідно із затвердженими протоколами (стандартами); - забезпечення госпіталізації пацієнтів (постраждалих), стан яких потребує екстреної стаціонарної допомоги у закладах охорони здоров`я. Організація та безпосередня участь у перенесенні пацієнта (постраждалого) на ношах тощо. З даною інструкцією була ознайомлена позивач 12.12.2019 року під підпис.

04 січня 2021 року виконуючим обов`язки директора КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» Д.Лавренко, на виконання наказу МОЗ України від 28.09.2012 року № 752 «Про порядок контролю якості медичної допомоги» та з метою ефективного управління якістю медичної допомоги, що спрямовано на забезпечення одержання пацієнтами медичної допомоги належної якості», видано наказ № 1-ОД «Про затвердження Порядку контролю якості медичної допомоги», яким затверджено Порядок контролю якості надання медичної допомоги та Індикатори оцінки, що характеризують якість надання екстреної медичної допомоги (т. 1 а.с. 65-68).

05 липня 2023 року на телефонну лінію відповідача, надійшла скарга чоловіка хворої ОСОБА_4 з приводу надання неналежної медичної допомоги його дружині, яка згодом померла.

Наказом виконуючого обов`язки директора КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» Д.Лавренко № 100-ОД від 05.07.2023 року, з метою перевірки інформації чоловіка хворої М. щодо якості надання екстреної медичної допомоги бригадами ЕМД станції ЕМД № 2 (м. Кременчук) 04.07.2023 року та 05.07.2023 року, створена комісія у складі трьох службових осіб КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» (т. 1 а.с. 154).

За результатами проведеної перевірки, комісією складена довідка комісійної перевірки інформації, вказаної у телефонному зверненні чоловіка хворої ОСОБА_4 щодо якості надання екстреної медичної допомоги його дружині бригадами ЕМД Станції ЕМД № 2 (м. Кременчук) 04.07.2023 року та 05.07.2023 року (т. 1 а.с. 159-161).

Комісією було встановлено, що 04.07.2023 року о 22.24 год. на тел. 103 оперативно-диспетчерського відділу надійшов виклик від хворої ОСОБА_4 з приводу болі в грудній клітці, який інтенсивно наростає. Виклик був переданий бригаді у складі фельдшерів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , яка прибула на місце о 22.37 год. Встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба 2 ст. Неускладнений гіпертонічний криз» Бригадою фельдшерів була надана медична допомога. Хвора залишена вдома.

05.07.2023 року о 00.20 год. на лінію 103 оперативно-диспетчерського відділу надійшов повторний виклик від доньки хворої ОСОБА_4 з приводу проблеми з серцем. Виклик був переданий бригаді у складі фельдшерів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка прибула на місце о 00.36 год. Встановлено діагноз: «Міжреберна невралгія». Бригадою фельдшерів була надана медична допомога. Хвора залишена вдома.

У зазначеній довідці комісією зроблено наступний висновок.

04.07.2023 року на виклику у хворої ОСОБА_4 бригадою ЕМД в складі фельдшерів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 скарги не деталізовано, анамнез зібраний не інформативно, загальний стан хворої розцінено невірно (як такий, що не відповідає даним об`єктивного обстеження), ЕКГ записана, але не передана для подальшого консультування ДТВ та не прикріплена до карти виїзду, при постановці діагнозу не враховано ймовірності ускладнення гіпертонічного кризу нападом стенокардії, медична допомога надана не в повному обсязі та не розглянуто необхідність госпіталізації.

05.07.2023 року о 00-27 год. при повторному виклику до хворої ОСОБА_4 (через 2 години) бригадою у складі фельдшерів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скарги на анамнез зібрані не інформативно, не взято до уваги, що виклик повторний, загальний стан хворої розцінено невірно, встановлений діагноз «міжреберна невралгія» не відповідає скаргам та даним об`єктивного обстеження і як наслідок медична допомога надана невірно, хвора з ймовірними клінічними ознаками гострого коронарного синдрому не доставлена у відповідний заклад охорони здоров`я.

Карти виїзду перевірені та підписані старшим лікарем СЕМД № 2 (м. Кременчук) ОСОБА_9 , на недоліки в наданні медичної допомоги не відреаговано.

Бригада в складі фельдшерів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , передаючи ЕКГ хворої «М» для консультування в ДВТ, скарги не деталізувала, дані анамнезу не повідомила, інформацію про те, що виклик повторний, не надала, ЕКГ розшифрована як така, що не має вогнищевих змін, але ті зміни, які були на ЕКГ потрібно було порівнювати з ЕКГ, записаною попередньою бригадою, яка не була передана в ДВТ, та розглядати в сукупності з деталізованими скаргами, даними анамнезу та іншими даними об`єктивного обстеження. Запит на консультацію щодо подальшої тактики ведення хворої від бригади ЕМД не надходив.

Наказом № 140-КК від 07.07.2023 року «Про недоліки в наданні медичної допомоги» фельдшеру з медицини невідкладних станів (виїзної бригади ЕМД) ОСОБА_1 оголошено догану за недоліки в наданні медичної допомоги (т. 1 а.с. 19-20). З даним наказом позивач ознайомилася 07.07.2023 року (т.1 а.с. 21).

Позивач вважає наказ № 140-КК від 07.07.2023 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності незаконним та безпідставним, а тому таким, що підлягає скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що під час розгляду справи була встановлена вина позивача у допущеній бездіяльності та наявність причинного зв`язку між бездіяльністю і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Допущені позивачем порушення стосувалося саме тих обов`язків, які є складовими трудової функції як фельдшера з медицини невідкладних станів (виїзної бригади ЕМД) і вони безпосередньо випливали з його посадової інструкції.

Відповідачем при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності було дотримано правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, враховані обставини, за яких позивачем вчинено проступок, та правомірно застосоване стягнення у вигляді догани.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням наведених вимог закону.

Спірні правовідносини врегульовані нормами трудового законодавства.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

У частині першій статті 147 КЗпП України закріплено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Згідно частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника вiд роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

На підставі статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Одним із доводів апеляційної скарги є твердження про те, що судом не встановлено і матеріалами справи не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку між діями позивачки і наслідками, що настали - смертю хворої М.

Колегія суддів з таким твердженням апелянта не може погодитися з огляду на висновки, викладені у постанові ВС від 24 липня 2019 року (справа №359/4316/17), згідно яких «для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення».

Оцінюючи наявність чи відсутність у діях позивача дисциплінарного проступку у розумінні статтей 147-149 КЗпП, колегія суддів враховує наступне.

Згідно довідки комісійної перевірки (а.с.159-161 т.1) у діях членів бригади у складі фельдшерів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 встановлені такі порушення:

скарги не деталізовано, анамнез зібраний не інформативно, загальний стан хворої розцінено невірно (як такий, що не відповідає даним об`єктивного обстеження), ЕКГ записана, але не передана для подальшого консультування ДТВ та не прикріплена до карти виїзду, при постановці діагнозу не враховано ймовірність ускладнення гіпертонічного кризу нападом стенокардії, медична допомога надана не в повному обсязі та не розглянуто необхідність госпіталізації.

Наведені порушення у роботі викладені в оскаржуваному наказі (а.с.19-20 т.1), тобто роботодавець як того вимагає закон зазначив конкретні обставини (дії, бездіяльність), які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Отже, доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваного наказу вимогам трудового законодавства є необгрунтованими і не узгоджуються з матеріалами справи.

Аналіз наданих у справу письмових доказів свідчить про те, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стала сукупність порушень порядку (алгоритму) дій, якого мав дотримуватися позивач як фельдшер під час виконання своїх службових обов`язків.

Апеляційна скарга не містить посилань на належні та допустимі докази, які б спростовували зафіксовані у довідці та оскаржуваному наказі порушення.

З наведеного слідує, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, дав належну оцінку встановленим фактам, які підтверджені відповідними доказами, зробив правильний висновок про доведеність складу дисциплінарного проступку у діях позивача

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішень суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника адвоката Гонтара Валерія Миколайовичазалишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2024 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 травня 2025 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль