Справа № 669/70/25
Провадження № 2/669/208/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вишневського В.О.,

з участю: секретаря судового засідання Валігури А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі - ТОВ «Коллект центр») в особі директора Марії Ткаченко звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просило стягнути з відповідачки на користь позивача кредитну заборгованість за кредитним договором від 17 вересня 2021 року № 103998292 в сумі 26752,95 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5946 грн та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20806,95 грн. Також, просило стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 17 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 103998292.

За умовами договору сума кредиту (загальний розмір) складає 7000 грн, строк кредиту 15 днів, з кінцевим терміном повернення 02 жовтня 2010 року, комісія за надання кредиту складає 1330 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 2625 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом .

Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальниці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору.

17 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 103998292 від 17 вересня 2021 року.

У свою чергу, 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 103998292 від 17 вересня 2021 року.

Вказало, що станом на сьогоднішній день, відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальниці станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 26752,95 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5946 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 20806,95 грн.

Також ТОВ «Коллект центр» просило стягнути на їх користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2025 року позовні вимоги були задоволені повністю та стягнуто з відповідачки заборгованість за кредитним договором.

08 квітня 2025 року ОСОБА_1 (надалі Бобир - відповідно до свідоцтва про шлюб від 02 листопада 2024 року, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 284) звернулась до суд із заявою про перегляд заочного рішення, в якій окрім підстав для скасування заочного рішення, зазначила про відсутність доказів видачі кредиту та щодо несправедливих умов кредитного договору, а саме: нарахування відсотків за користування кредитними коштами, які в чотири рази перевищують тіло кредиту.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року заочне рішення від 13 березня 2025 року в справі № 669/70/25 було скасовано та призначено справу до розгляду.

Представник ТОВ «Коллект центр» в судове засідання не з`явився, проте 23 квітня 2025 року представник подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 103998292, який було підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора S89436, який згідно довідки про ідентифікацію, був надісланий ОСОБА_1 на номер НОМЕР_2 .

Згідно п. 1.2. Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 7000 грн.

Відповідно до п. 1.3. Договору кредит надається строком на 15 днів з 17 вересня 2021 року по 02 жовтня 2021 року, як зазначено в п. 1.4 Договору.

Пунктами 1.5.1-1.7 зазначається, що комісія за надання кредиту складає 1330 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 2625 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки фіксована.

Відповідно п. 2.2.1. позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1.-1.5.2 договору в термін (дату) вказаний в п. 1.4. у випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний п. 1.3. Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною в п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6. Договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3. Договору.

Згідно п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Пункт 6.3 Договору передбачає, що приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення цього кредитного договору, позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед заявницею ОСОБА_1 виконало та надало останній кредит в сумі 7000 грн шляхом зарахування кредитних коштів 17 вересня 2021 року на її кредитну картку № НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою від 12 грудня 2024 року, номер в системі FONDY: 444822640, номер операції: 91f3150c-1669-4eee-acf7-746fed8871ce_66325214, дата проведення платежу 17 вересня 2021 року.

17 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 103998292 від 17 вересня 2021 року.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 17-01/2022-54 від 17 січня 2022 року ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 27547,71 грн, з яких: 5946 грн заборгованість за тілом кредиту, 20271,71 грн заборгованість за відсотками та 1330 грн заборгованість за комісією.

Окрім того, 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 10-03/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт капітал» передає (відступає) ТОВ «Коллект центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект центр» приймає належні ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023 від 10 березня 2023 року ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до заявниці в сумі 38845,11 грн, з яких: 5946 грн заборгованість за тілом кредиту, 31569,11 грн заборгованість за відсотками та 1330 грн заборгованість за комісією.

Вдповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, загальна заборгованість за договором станом на 02 січня 2025 року, становить 26 752,95 грн, загальна сума погашень за договором ( до 02.01.2025) складає -12 092,16 грн. .

Згідно з умовами договору кредиту від 17 вересня 2021 року, зазначено строк надання кредиту у 15 днів та дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 02 жовтня 2021 року. ( п. 1.3. та п. 1.4 Договору).

Відповідно до п 2.2.1. Договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1.-1.5.2 договору в термін (дату) вказаний в п. 1.4. у випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в. 1.3. Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною в п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6. Договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3. Договору.

Умовами договору кредиту передбачено можливість пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3. Договору).

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позичальник ОСОБА_1 до вказаної в договорі дати повернення кредиту ( 02.10.2021), кредит не погасила, тобто вона продовжувала користуватись кредитними коштами.

Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення наданої ТОВ «МІЛОАН», позичальник ОСОБА_1 сплатила 04 жовтня 2021 року 210 грн. на погашення тіла кредиту, 210 грн. комісії за пролонгацію та 465 грн. процентів. Як видно з відомості, в подальшому проценти нараховувались на залишок тіла кредиту на пільгових умовах за ставкою 2,50 відсотків з 05 жовтня 2021 року по 07 жовтня 2021 року.

Вищенаведене підтверджує, що позичальник 04 жовтня 2021 року продовжувала строк кредитування на пільгових умовах до 07 жовтня 2021 року, що цілком узгоджується з п 2.2.1. Договору, з яким позичальник була ознайомлена та погодилась.

В подальшому з 08 жовтня 2021 року нарахування відсотків здійснювалось за стандартною процентною ставкою у 5,00 відсотків, оскільки позичальник до вказаної дати не погасила кредит.

Як видно з відомості про щоденні нарахування та погашення відповідач неодноразово продовжувала строк кредитування на пільгових умовах, сплачуючи комісію за пролонгацію, тіло кредиту та проценти на залишок тіла кредиту.

Загалом з часу надання кредиту 17 вересня 2021 року по 22 жовтня 2021 року відповідачка сплатила тіла кредиту на загальну суму 1 054,00 грн. та процентів на загальну суму 3 588,00 грн.

Крім того, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, загальна заборгованість за договором станом на 02 січня 2025 року, становить 26 752,95 грн,, загальна сума погашень за договором ( до 02.01.2025) складає -12 092,16 грн. (10 762,16 грн. відсотків , 1330,00 - комісії).

Відповідно до зазначеного розрахунку відповідачка у 2024 році здійснила погашення заборгованості за відсотками на загальну суму 10 762,16 грн. ( 27.02.2024 р.- 4 966,08 грн, 27.03.2024 р.- 5 296,08 грн., 04.07.2024 р.- 500,00 грн..)

Таким чином, відповідачкою сплачено відсотків за користування кредитом на загальну суму 14 350,00 грн..

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

З огляду на приписи частини 4 статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.

Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року №39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.

У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 викладено, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.

У пункті 8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Таким чином, суд вважає, що встановлений сторонами договору розмір відсотків є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг.

Враховуючи, що відповідачкою сплачено відсотків за користування кредитом на загальну суму 14 350,00 грн., яка більш як вдвічі перевищує тіло кредиту, що є явно завищеним розміром нарахованих відсотків, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом.

Таким чином, переглянувши заочне рішення та враховуючи, що ТОВ «Коллект центр» не подав докази, що спростували б обставини, на які посилався представник при подачі позовної заяви до суду, та заяви відповідача про скасування заочного рішення, суд вважає за необхідне позов (в межах заявлених позовних вимог) задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в сумі 5946,00 грн..

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги, покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позов заявлено з ціною 26752,95 грн, а задоволено на суму 5946 грн, тобто на 22,23 %.

За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 538,50 грн. сплаченого судового збору сплата яких належним чином підтверджується платіжною інструкцією від 20 січня 2025 року № .

Також, в силу положень ст. 137 ЦПК України та за відсутності заяви відповідача про зменшення судових витрат, з останнього на користь позивача підлягають стягненню заявлені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 2000,70 грн, що є пропорційним задоволеним вимогам та підтверджуються письмовими доказами, а саме: заявкою на надання юридичної допомоги № 55 від 02 грудня 2024 року, договором про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року № 01-07/2024, укладеного з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та витягом з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 27 грудня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 525, 530, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 274, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за кредитним договором від 17 вересня 2021 року № 103998292 в сумі 5 946,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» судові витрати в сумі 2539 гривень 20 копійок, з яких: витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,70 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 538,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (), юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306;

відповідачка: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ