Справа № 463/1612/25
Провадження 2/465/2401/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02.06.2025 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі :

головуючого судді Гулієвої М.І.

з участю секретаря судових засідань Лондар А.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь додаткоих витрат на навчання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2006 року. Мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.04.2010 року шлюб між ними розірвано, дитина проживає разом з нею.Донька навчається у Національному університеті «Львівська політехніка» на першому курсі бакалаврату за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» за денною формою здобуття освіти Витрати на навчання доньки на 2024-2025 навчальний рік становлять 36750,00 грн., що підтверджується Договором № 649-22к від 13.08.2024 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців Вона самостійно оплатила навчання доньки у 2024-2025 навчальному році у сумі 36750,00 грн. Вважає, що оскільки відповідач є працездатною особою, тому він повинен сплатити половину понесених позивачем фактичних витрат на розвиток доньки відповідно до законодавства.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.02.2025 року справу скеровано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 березня 2025 року, справу передано для розгляду судді Гулієвій М. І.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про час, дату та місце судового засідання з розгляду справи по суті.

22.05.2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки про те, що ОСОБА_1 вирішила поступати на платну форму навчання в університеті, ні вона, ні позивачка з відповідачем не радилися, не питали, чи в нього достатньо коштів на оплату навчання доньки, та навіть не поставили його до відома, що донька поступатиме на платну форму навчання. Також відповідач вважає, що позивач свідомо не повідомила в позові, що відповідач вдруге одружений та що на його утриманні є троє малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та те, що наймолодша донька є дитиною з інвалідністю підгрупи А та пересувається за допомогою крісла колісного.

У судовому засіданні позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, просить позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні зменшені позовні вимоги у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок визнала .

Суд заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, заперечення викладені у відзиві, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2006 р. по 16.04.2010 р. У шлюбі у них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до додаткового рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17.02.2020 року у справі № 465/3952/19 відповідач сплачував аліменти у розмірі 1059 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивача на утримання спільної доньки ОСОБА_4 , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки №47 від 14.02.2025 р. ОСОБА_4 є студентом першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти «Бакалавр» Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології НУ «Львівська політехніка».

Зі змісту копії Договору № 649-22к від 13.08.2024 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців вбачається, що предметом договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу університетом за Договором про навчання в Національному університеті «Львівська політехніка» № 649-22 від 13.08.2024, а саме підготовка здобувача університетом за рахунок коштів замовника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою Комп`ютерна інженерія за спеціальністю 123 Комп`ютерна інженерія, для здобуття ступеня освіти бакалавр.

Загальна вартість платної освітньої послуги за весь термін навчання без урахування інфляції становить 147000 (сто сорок сім тисяч гривень 00 коп.) Вартість освітньої послуги за 2024/2025 навчальний рік становить - 36750,00 гривень.

Відповідно до квитанції №08 від 14.08.2024 року позивачем сплачено 18750,00 грн. та квитанції №43 від 28.10.2024 року сплачено 18000,00 грн. , а всього 36750,00 грн.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (частина перша статті 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у цій статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Виходячи із аналізу статті 185 СК України та встановлених обставин справи, суд вважає, що надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців є тою особливою обставиною, щодо яких передбачено стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відповідно до положень статті 185 СК України.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналогічні правові висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № № 640/15771/19.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати з відповідача, суд враховує особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та їх стан здоров`я та вважає, що позовні вимоги про стягнення 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 додаткові витрати на навчання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.05.2025 р.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя М. І. Гулієва