Справа №: 486/841/25 Провадження № 2/486/793/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Далматової Г.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

19 травня 2025 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було розподілено головуючому судді Далматовій Г.А.

Вимогами ст. 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також, за правилами ч. 1 ст. 37 ЦПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Всі підстави для відводу (самовідводу) є очевидними, крім п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків».

Статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів. Питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з`їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України (Стаття 58 зазначеного Закону).

Відповідно до практики ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Європейський суд з прав людини у справі «Ilie v. Romania» та, розглядаючи інші справи, вже констатував, що сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків. Отже, суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності. Натомість у Страсбурзі дійшли висновку, що сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду. Утім, є одне «але» - сумніви мають бути основані на фактичних обставинах, тобто припущення до уваги не беруться.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Головуючий вважає за необхідне заявити самовідвід у розгляді даної справи з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи

Підставою для самовідводу є та обставина, що позивач ОСОБА_1 є присяжною Південноукраїнського міського суду Миколаївської області, що підтверджується копією посвідчення, дійсного до 11 травня 2026 року.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 38, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заявити самовідвід у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Цивільну справу №486/841/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати до секретаріату Південноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Південноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова