ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3003/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Мицик Ю. С.

при секретарі Власенку Д. А.,

за участю:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

відповідача (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 ,

представника відповідача (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна колишнього подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю.

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про поділ майна колишнього подружжя.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем з серпня 2014 року до грудня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Стверджує, що 23 листопада 2017 року під час шлюбу вони придбали квартиру АДРЕСА_1 , відомості про право власності на яку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 04 жовтня 2019 року.

Вказує, що Бориспільським районним судом Київської області було затверджено мирову угоду за їх спільною заявою у справі про поділ майна подружжя, до якої не увійшла спірна квартира, оскільки вона не була включена до предмету позову. Позивач указує, що спірна квартира була набута під час шлюбу за спільні сумісні кошти подружжя в інтересах сім`ї.

ОСОБА_1 просить суд у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_3 на його користь вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 у розмірі 1 079 900,00 грн, визнавши право особистої приватної власності на цю квартиру за ОСОБА_3 .

17 листопада 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання спірної квартири особистою приватною власністю.

Свої вимоги відповідач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем дійсно з 2014 року до 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Проте, у період часу з 28 липня 2017 року до квітня 2018 року проживали окремо та фактично припинили шлюбні відносини.

Вказує, що 19 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому визнавав, що спільне життя у них не склалося та підтверджував, що фактичні шлюбні відносини вони припинили 28 липня 2017 року. Позов за його заявою від 30 березня 2018 року суд залишив без розгляду, а з квітня 2018 року вони відновили шлюбні відносини, народили двох дітей, однак у вересні 2021 року ОСОБА_1 знову звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

У період коли вони з ОСОБА_1 припинили фактичні шлюбні відносини, вона уклала договір про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за договором купівлі-продажу майнових прав на квартиру у об`єкті будівництва АДРЕСА_2 . Ціна відступлення та фактичного придбання спірної квартири ( АДРЕСА_1 ) склала 602 537,00 грн. Стверджує, що всі кошти, які були сплачені за квартиру, належали їй особисто і були перераховані на рахунок управителя з її особистого рахунку у період з 24 листопада 2017 року до 31 грудня 2019 року. За період окремого проживання з відповідачем вона сплатила 452 920,00 грн вартості квартири, решта коштів - 174 278,00 грн сплачено за рахунок заощаджень, преміальних та інших виплат за особисті заслуги.

Від сестри ОСОБА_5 , яка вирішила допомогти їй у придбанні житла вона отримала у борг 5 000,00 Євро, що підтверджується борговою розпискою від 02 серпня 2017 року, ще 5 000,00 Євро сестра передала їй готівкою, коли вона відвідувала її у Франції, що підтверджується розпискою від 01 листопада 2017 року. Крім того, 18 листопада 2017 року вона отримала від сестри грошовим переказом 5 030,89 дол. США, що підтверджується квитанцією та 06 грудня 2017 року отримала від сестри грошовий переказ на суму 5 500 Євро (допомога сім`ї - банківський переказ сестрі).

ОСОБА_3 просила суд визнати її особистою приватною власністю квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та його представник у судових засіданнях позов підтримали, просили задовольнити та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

ОСОБА_1 суду пояснив, що на весіллі сестри дружини у липні 2017 року він посварився із ОСОБА_3 , що спонукало його подати позов про розірвання шлюбу. Вказав, що у той час, коли вони були у сварці, він дав дружині в кінці вересня 2017 року 60 000,00 грн як внесок на придбання спірної квартири. Після примирення він сплачував кредит за квартиру та розпочав ремонтні роботи. У липні 2019 року вони з дружиною продали спільний автомобіль «Сіат Ібіца» за 150 000 грн. На запитання суду пояснив, що вони брали гроші у борг у сестри дружини на купівлю квартири в сумі 5 000,00 Євро, які повернули з продажу автомобіля.

Також позивач у судовому засіданні пояснив, що він теж приймав участь у сплаті кредиту за спірну квартиру. Стверджував, що не зважаючи на сварку, між ними були відносини як у подружжя. Після укладення мирової угоди він надав згоду дружині на продаж спірної квартири, і за отримані кошти дружина мала придбати будинок для дітей. Право власності на квартиру виникло у 2019 році. У листопаді 2019 року внесено останній платіж. Подружні стосунки вони з ОСОБА_3 припинили в липні 2021 року.

Крім того, на підтвердження взаємних прав та обов`язків подружжя, позивач посилається на дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), яка відбулася 02 вересня 2017 року та учасником якого була ОСОБА_3 . Вказує, що після ДТП дружина зателефонувала саме йому і він прибув на місце, забезпечив евакуацію автомобіля.

У заявах по суті спору представник ОСОБА_1 вказувала, що відповідач не надала належних та допустимих доказів того, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинялися у 2017 та 2018 роках. В період придбання спірної квартири, між сторонами не було встановлено режиму окремого проживання, майно було придбано за спільні сумісні кошти подружжя. Відповідач не довела, що окрім заробітної плати - 4 000,00 грн на місяць вона мала інший дохід, в тому числі, щомісячну премію у розмірі 15 000,00 грн.

Зазначала, що відповідач не спростувала презумпцію спільної сумісної власності на квартиру. Кошти, які виплачувала ОСОБА_3 за спірну квартиру, є коштами сім`ї. У 2019 року сторони стали батьками, отже, у 2018 році ОСОБА_7 була у декретній відпустці і не отримувала доходу.

Крім того, 16 серпня 2022 року позивач видав заяву-згоду, якою надав колишній дружині право розпоряджатися спірною квартирою. Стверджує, що сторони свого часу дійшли згоди, що спірна квартира буде реалізована, тому ОСОБА_1 видав нотаріальну заяву згідно з якою не заперечував, що дружина нею розпорядиться та отримає 1/2 частку від її вартості.

Боргові розписки вважає неналежними доказами, оскільки вони видані сестрою відповідача. Крім того, 13 липня 2019 року сторони продали автомобіль, який був спільною сумісною власністю подружжя за 150 000,00 грн. Ці кошти 13 липня 2019 року внесено на рахунок відповідача з якого перераховано її сестрі, ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу. Вказує, що долучені розписки є підробленими. Крім того, в судовому засіданні 02 жовтня 2024 року ОСОБА_3 визнавала, що розписки написані пізніше, тобто після того, як вона отримала кошти.

ОСОБА_3 та її представник у судових засіданнях зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 пояснила суду, що у липні 2017 року у її сестри ОСОБА_5 , яка 14 років проживає у Франції, було весілля в Україні. Під час весілля вона дуже посварилася із чоловіком ОСОБА_1 , з того часу проживала в м. Києві разом із сином до квітня 2018 року. Коли сестра поверталася до Франції, вона залишила їй 5 000,00 Євро для придбання квартири. У подальшому, ОСОБА_5 отримала кредит у Франції, у розмірі 10 000,00 Євро для придбання нею квартири. Після чого, вона поїхала до сестри у Францію, проте через кордон їй вдалося вивезти лише 5 000,00 Євро готівкою, оскільки кошти підлягали декларуванню, тому, сестра переказала їй 5 030,89 дол. США через грошовий переказ «Moneуgram». У банку їй сказали, що треба внести 70% від суми вартості квартири і підтвердити походження коштів, тому вона подзвонила сестрі, яка перерахувала ще 5 500,00 Євро.

На запитання суду пояснила, що квартиру у розподіл майна вона не включила, оскільки придбала її за власні кошти. З липня 2017 року до квітня 2018 року вони з позивачем не підтримували шлюбних відносин, не вели спільного господарства, не вважали себе родиною, не спілкувалися. Заперечила, що чоловік давав їй 60 000,00 грн на придбання квартири. На час укладення мирової угод спір про поділ майна вони вирішили. Від сестри вона отримала 20 000,00 Євро. З листопада до грудня 2017 року вона внесла 420 000,00 грн на власний рахунок у банку. За однією розпискою на суму 5 000,00 Євро борг повернуто із продажу автомобіля. Перекази грошових коштів були адресовані їй як допомога від сестри.

На запитання суду ОСОБА_3 пояснила, що оригінал розписки від 02 серпня 2017 року сестра знищила, а оригінал розписки від 01 листопада 2017 року втратила, оскільки пройшло багато часу.

У заявах по суті спору представник відповідачка вказувала, що сторони 28 липня 2017 року на весіллі сестри посварилися та припинили спільне проживання та шлюбні відносини. ОСОБА_3 з дитиною переїхала жити до батьків за місцем своєї реєстрації, де проживали до квітня 2018 року.

Всі кошти на придбання квартири є особистою власністю ОСОБА_3 . Так, 30 листопада 2017 року ОСОБА_3 перерахувала управителю 100 000,00 грн, 01 грудня 2017 року - 100 000,00 грн, 06 грудня 2017 року - 21 822,00 грн, 07 грудня 2017 року - 40 000,00 грн, 08 грудня 2017 року - 100 000,00 грн, 11 грудня 2017 року - 60 000,00 грн, 15 грудня 2017 року - 7 500,00 грн, 10 січня 2018 року - 8 043,00 грн, 01 лютого 2018 року - 7 967,00 грн, 28 лютого 2018 року - 7 588,00 грн, всього 452 920,00 грн.

Стверджує, що підтвердженням перерахування сестрою коштів у сумі 174 735,00 грн, є зняття 07 грудня 2017 року з рахунку ОСОБА_3 комісії у розмірі 1 761,92 грн, а 08 грудня 2017 року на її рахунок зараховано 174 735,00 грн після конвертації.

Посилаючись на матеріали цивільної справи, в якій затверджено мирову угоду, вказує, що відповідач у відзиві визнавав, що у власності ОСОБА_3 перебував автомобіль, спірна квартира та частка в квартирі на АДРЕСА_4 .

Крім того, ОСОБА_3 разом з сином у період з липня 2017 року по квітень 2018 року проживала у м. Києві, що підтверджують свідки та письмові докази. Тобто сторони не вважали себе подружжям та не вели спільного господарства в цей період.

ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи.

? 29 вересня 2023 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання (том 1, а.с.62-63);

? 17 листопада 2023 року від представника ОСОБА_3 надійшов відзив (том 1, а.с. 77-87);

? 04 грудня 2023 року від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (том 1, а.с. 156-172);

? 04 грудня 2023 року від представника ОСОБА_1 надійшли клопотання про витребування доказів та призначення експертизи (том 1, а.с. 195-200, 203-207);

? 17 листопада 2023 року ОСОБА_3 подала зустрічний позов (том 2, а.с. 1-6);

? 23 листопада 2023 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва зустрічний позов залишено без руху (том 2, а.с. 12-13);

? 24 листопада 2023 року подано заяву на виконання ухвали від 23 листопада 2023 року (том 2, а.с. 15-18);

? 12 грудня 2023 року протокольною ухвалою головуючого судді прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , встановлено строки для подання заяв по суті справи (том 2, а.с. 23-26);

? 26 грудня 2023 року надійшли заперечення на відповідь на відзив на позов ОСОБА_1 (том 2, 29-34);

? 28 грудня 2023 року надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (том 2, а.с. 59-79);

? 12 січня 2024 року надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов (том 2, а.с. 94-96);

? 25 січня 2024 року надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов та заяви про допит свідків, витребування доказів (том 2, а.с. 125-144, 168-170);

? 01 лютого 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання про витребування доказів (том 2, а.с. 175-178);

? 21 лютого 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про доручення доказів (том 2, а.с. 195-196);

? 06 березня 2024 року протокольною ухвалою головуючого судді задоволено клопотання про виклик свідків (том 3, а.с. 3-7);

? 06 березня 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва задоволено клопотання представника позивача, призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу, зупинено провадження у справі (том 3, а.с. 8-9. 11-14);

? 01 травня 2024 року від експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про МВС України надійшло клопотання ( том 3, а.с. 36-37);

? 20 травня 2024 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва поновлено провадження у справі (том 3, а.с. 39);

? 24 травня 2024 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва частково задоволено клопотання судового експерта, зупинено провадження у справі (том 3, а.с. 74-76);

? 12 серпня 2024 року до суду надійшов висновок судової оціночно-будівельної експертизи (том 3, а.с. 93-147);

? 13 серпня 2024 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва поновлено провадження у справі (том 3, а.с.150-151);

? 02 жовтня 2024 року протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті (том 3, а.с. 160-162);

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 02 серпня 2014 року зареєстровано шлюб.

Сторони мають дітей: ОСОБА_10 , 2008 року народження, ОСОБА_11 , 2019 року народження, ОСОБА_12 , 2019 року народження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі № 753/17400/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. У позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що між сторонами припинились фактичні шлюбні відносини з 28 липня 2017 року (том 1, а.с.88-89).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року у справі № 753/17400/17 задоволено клопотання позивача, позовну заяву залишено без розгляду (том 1, а.с. 187).

Встановлено, що державний реєстратор КП «Центр правової допомоги та реєстрації, м. Київ на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 жовтня 2019 року вніс запис про державну реєстрацію квартири загальною площею 40,2 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , розмір частки - 1.

Підставою для реєстрації стали: виписка, серія та номер: 796, виданий 12 липня 2019 року, видавник - ТОВ «Бориспільміськбуд»; довідка, серія та номер: 719, виданий 13 червня 2019 року, видавник - ТОВ «Бориспільміськбуд»; угода про визначення ціни відступлення, серії та номер:MX2/2-84/2016, виданий 24 листопада 2017 року, видавник: ОСОБА_3 та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний кооперативний інвестиційний фонд «Княгиня Ярославна»; додаткова угода серія та номер: 3, виданий 20 лютого 2019 року, видавник: ТОВ «Бориспільміськбуд» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний кооперативний інвестиційний фонд «Княгиня Ярославна»; додаткова угода, серія та номер: 2, виданий 12 липня 2018 року, видавник: ТОВ «Бориспільміськбуд» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний кооперативний інвестиційний фонд «Княгиня Ярославна»; додаткова угода, серія та номер: 1, виданий 23 вересня 2016 року, видавник: ТОВ «Бориспільміськбуд» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний кооперативний інвестиційний фонд «Княгиня Ярославна»; акт приймання-передачі житлового приміщення, серія та номер: б/н, виданий 04 липня 2019 року, видавник ТОВ «Бориспільміськбуд» та ОСОБА_3 ; акт приймання-передачі житлового приміщення, серія та номер: б/н, виданий 13 червня 2019 року, видавник ТОВ «КУА АПФ «Даліз-Фінанс» та ОСОБА_3 ; договір про відступлення прав та обов`язків, серія та номер: б/н, виданий 24 листопада 2017 року, видавник: ТОВ «Бориспільміськбуд» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний кооперативний інвестиційний фонд «Княгиня Ярославна»; договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: MX2/2-84/2016, виданий 23 вересня 2016 року, видавник: ТОВ «Бориспільміськбуд» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний кооперативний інвестиційний фонд «Княгиня Ярославна» (том 1, а.с.18-19,97-110).

Встановлено, що загальна вартість, яка була сплачена за квартиру, становить 602 537,00 грн, що сторонами не оспорюється.

Із виписки з рахунку ОСОБА_3 , відкритого у АТ «УкрСиббанк», встановлено, що за період з 24 листопада 2017 року до 31 грудня 2019 року відбувався рух коштів, зокрема підтверджено перерахування з цього рахунку на інший рахунок в іншому банку грошових коштів, а саме: 30 листопада 2017 року у розмірі 100 000,00 грн, 01 грудня 2017 року - 100 000,00 грн, 06 грудня 2017 року - 21 822,00 грн, 07 грудня 2017 року - 40 000,00 грн, 08 грудня 2017 року - 100 000,00 грн, 11 грудня 2017 року - 60 000,00 грн, 15 грудня 2017 року - 7 590,00 грн, 10 січня 2018 року - 8 043,00 грн, 01 лютого 2018 року - 7 967,00 грн, 28 лютого 2018 року - 7 588,00 грн, всього 452 920,00 грн.

Крім того, рахунок поповнювався як особисто ОСОБА_3 так і відбувалися зарахування коштів через термінали банку (том 1, а.с 112-123, том 2, а.с.216-223).

Встановлено, що на рахунок ОСОБА_3 (Євро), відкритий у АТ «УкрСиббанк», 07 грудня 2017 року зараховані 5 500,00 Євро від ОСОБА_5 (том 2, а.с. 224).

18 листопада 2017 року ОСОБА_3 отримала готівкою переказ через систему «MОNЕYGRAM» у розмірі 5 030,89 доларів США, що еквівалентно 133 313,99 грн від ОСОБА_5 (том 1, а.с. 130-131).

Згідно з квитанцією від 18 листопада 2017 року № філія ГУ по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 придбала у фізичної особи валюту у сумі 4 230,00доларів США за курсом 26,4800 у розмірі 112 010,40 грн (том 1, а.с. 132).

Відповідно до квитанції від 30 листопада 2017 року № 97 на рахунок ОСОБА_3 , відкритий у АТ «УкрСиббанк» зараховано 223 100,00 грн, платник - ОСОБА_3 (том 1, а.с. 133).

ОСОБА_5 16 вересня 2017 року у Бі-Ен-Пі Паріба Банк отримала кредит для фізичних осіб у розмірі 10 000,00 Євро (том 1, а.с.139). 06 грудня 2017 року Бі-Ен-Пі Паріба Банк списало з рахунку ОСОБА_5 переказ у сумі 5 500,00 Євро, бенефіціар - ОСОБА_3 , причина платежу - допомога сім`ї, банківський переказ сестрі (том 2, а.с. 44).

Згідно з випискою за картковим рахунком ОСОБА_3 , відкритим у АТ «УкрСиббанк», 08 грудня 2017 року на рахунок, після конвертації, зараховано суму у розмірі 174 735,00 грн (том 2, а.с.48).

Згідно з копії розписки, складеної 02 серпня 2017 року ОСОБА_3 02 серпня 2017 року отримала від ОСОБА_5 кошти у сумі 5 000,00 Євро для придбання квартири у м. Києві, які зобов`язалася повернути до 02 серпня 2021 року (том. 1, ас.с. 125).

Відповідно до копії розписки, складеної 01 листопада 2017 року ОСОБА_3 , остання 01 листопада 2017 року отримала від ОСОБА_5 кошти у сумі 5 000,00 Євро для придбання квартири у м. Києві, які зобов`язалася повернути до 01 листопада 2021 року (том. 1, а.с. 126).

Згідно з довідкою про доходи ТОВ «Євро Класс» від 05 жовтня 2018 року ОСОБА_3 за період з січня 2018 року до жовтня 2018 року отримала, окрім заробітної плати, премію та інші доплати у розмірі 145 305,00 грн (том 1, а.с.124).

Відповідно до довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5, дохід ОСОБА_3 склав: за 2017 рік - 39 600,00 грн, за 2018 рік -57 703,23 грн (том 2, а.с.51,52).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, встановлено, що ОСОБА_3 за період з січня до квітня 2017 року отримала дохід (виплачено) ТОВ «Євро Клас» - 39 600,00 грн, за період з січня 2018 року до квітня 2018 року отримала дохід (виплачено) ТОВ «Євро Класс» та ТОВ «Агенство «Комфортне житло» - 57 703,23 грн (том 2, а.с. 210-213).

Відповідно до довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5, дохід ОСОБА_1 склав: за 2017 рік - 28 239,40 грн, за 2018 рік - 52 575,00 грн (том 2, а.с.197-200).

Згідно з даними Державного реєстру транспортних засобів, транспортний засіб SEAT IBIZA, зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , 13 липня 2019 року перереєстрований з ОСОБА_3 на нового власника - ОСОБА_15 на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2019 року, у якому зазначено, що вартість транспортного засобу становила 150 000,00 грн (том 2, а.с. 240).

Встановлено, що на валютний рахунок ОСОБА_3 , відкритий у АТ «УкрСиббанк», 25 липня 2019 року зараховано 5 900,00 доларів США, які 25 липня 2019 року конвертовані у гривні у сумі 149 860,00 грн та 25 липня 2019 року перераховані ОСОБА_5 (том 2, а.с. 224-227).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2021 року у справі № 753/18611/21 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Рішення набрало законної сили 06 грудня 2021 року (том 1, а.с. 38-39).

16 серпня 2022 року ОСОБА_1 підписав нотаріально посвідчену заяву, якою дав згоду своїй колишній дружині ОСОБА_3 на розпорядження (обмін, продаж, дарування, будь-які дії особі, здачу в оренду, передачу в іпотеку тощо) квартирою АДРЕСА_1 за ціну та на умовах на її розсуд (том 1, а.с.42).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2022 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за якою:

- виділено на праві особистої приватної власності ОСОБА_1 : 1/6 частки житлового будинку разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ; автомобіль марки Mersedes-Benz, модель E 200, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 ; автомобіль марки AUDI, модель А8, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 ;

- сторони визнали факт придбання за час перебування у шлюбі у спільну сумісну власність нежитлового приміщення під № 192, загальною площею 92,9 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , яке на момент розгляду цього спору судом, а саме починаючи з 30 червня 2021 року зареєстровано на праві власності за ТОВ «ЖИТЛО-ЛАЙФ» на підставі акта прийому-передачі, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сєровою О.В., зареєстрованому в реєстрі за № 2139, 2140;

- ОСОБА_1 зобов`язався протягом 10 (десяти) робочих днів з дня затвердження Бориспільським міськрайонним судом цієї мирової угоди сплатити ОСОБА_3 в рахунок компенсації вартості 1/12 її частки у житловому будинку разом із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ; 1/2 її частки у автомобілі марки Mersedes-Benz, модель E 200, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 ; 1/2 її частки у автомобілі марки AUDI, модель А8, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 та 1/2 її частки у нежитловому приміщенні під № НОМЕР_5 , загальною площею 92,9 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 грошові кошти в сумі еквівалентній 1 000 000,00 грн, або в доларах США по курсу 40 (сорок) гривень за один долар США;

- ОСОБА_3 зобов`язалася протягом 5 днів з дня затвердження Бориспільським міськрайонним судом цієї мирової угоди звільнити житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 від особистих речей та половини спільно набутих меблів, побутової техніки та інших більш дрібних елементів побуту. Після чого зобов`язується не претендувати на користування чи проживання у цьому будинку;

- усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються;

- провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна закрито (том 1, а.с.55).

Із висновку судового експерта ДНДЕКЦ МВС України № СЕ-19/24/20791-ОБ, складеного 02 серпня 2024 року (том 3, а.с. 94-147), встановлено, що ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , станом на 08 липня 2024 року становить 1 744 000,00 грн, звільняється від оподаткування ПДВ.

Відповідно до характеристики, виданої 13 листопада 2023 року Бориспільським ліцеєм імені Павла Чубинського Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_10 навчався у період з 2015 до 2022 років. У період третього класу (з 2017 року до 2018 року) проживав з мамою у м. Києві. До школи його привозила мама та забирала після занять (том 1, а.с. 141).

Згідно з характеристикою Професійної шкоди брейкінгу «Reborn Clan» (м.Бориспіль) ОСОБА_10 займався брейкінгом. Вихованням ОСОБА_10 займалася лише мама. У період з 2017 року до 2018 року проживав з мамою у м. Києві. На заняття його привозила мама та чекала щоб забрати, іноді, на прохання матері, його в маршрутку садив тренер у напрямку м. Києва (том 1, а.с. 142).

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її братом. З липня 2017 року до квітня 2018 року вона проживала у АДРЕСА_9 . У липні 2017 року між сторонами відбулася сварка після якої ОСОБА_3 не проживала до квітня 2018 року вдома за адресою: АДРЕСА_10 . ОСОБА_3 з січня 2018 року намагалася налагодити стосунки з її братом. Свідку відомо від мами, що сторони придбали квартиру і перший внесок вніс ОСОБА_1 . На запитання суду пояснила, що вона є співвласником будинку на АДРЕСА_10 . З квітня 2018 року сторони почали проживати разом. ОСОБА_10 усиновлений ОСОБА_1 і квартира придбавалася для нього.

Свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що є однокласницею ОСОБА_3 та хрещеною матір`ю доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Пояснила, що влітку 2017 року ОСОБА_3 після сварки з чоловіком переїхала на АДРЕСА_4 разом із сином, після чого вони почали більше спілкуватися. Вона приходила до ОСОБА_3 у гості. Один раз на тиждень вони зустрічалися, ще тричі на тиждень ОСОБА_3 підвозила її до метро. У квітні 2018 року, на її день народження, ОСОБА_3 прийшла разом з ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що є тренером ОСОБА_10 з брейкінгу. ОСОБА_10 тренується у нього близько десяти років. Дитину у гурток привела мама, на заняття також приводила мама. Батька бачив декілька разів, коли він возив ОСОБА_10 на змагання, дитині тоді було 10-11 років. Свідку відомо, що ОСОБА_10 змінив місце проживання з липня 2017 року з м. Борисполя на м. Київ. Зі слів ОСОБА_10 йому було відомо, що батьки розійшлися. ОСОБА_10 був вимушений приїздити на заняття з м. Києва. Займався чотири рази на тиждень з 19:00 год до 21:00 год. За цей період, після занять він двічі на тиждень садив ОСОБА_10 на маршрутку в м. Борисполі в сторону м. Києва, в інший час сина забирала мати.

Свідок ОСОБА_24 , який є батьком відповідачки, пояснив суду, що в 2016 році ОСОБА_3 захотіла купити машину і він продав гараж за 6 000,00 доларів США. За ці кошти вона придбала машину. У липні 2017 року у старшої доньки було весілля, ОСОБА_1 сильно випив і побив ОСОБА_3 . З цього часу до квітня 2018 року ОСОБА_3 проживала з сином і мамою на АДРЕСА_4 за місцем реєстрації. Він проживає окремо, однак двічі на тиждень приїздив і бачився з онуком.

Свідок ОСОБА_26 , яка є матір`ю відповідача, пояснила, що проживає у АДРЕСА_11 , та має добрі стосунки зі сторонами. Пояснила, що на весіллі у старшої дочки, ОСОБА_3 з ОСОБА_1 посварилися. Вночі подзвонила ОСОБА_3 , після чого вона на таксі поїхала до м. Борисполя. Побачивши побиту на підлозі доньку, забрала її до лікарні. Більше в Бориспіль ОСОБА_3 не повернулася. Старша донька ОСОБА_5 , коли побачила ОСОБА_3 , наполягла на придбанні нею квартири і залишила їй 5 000,00 Євро готівкою. Через деякий час ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_3 і сказала щоб та приїхала у Францію та взяла ще 5 000,00 Євро для придбання житла. Після цього ОСОБА_5 позичила ще 10 000,00 Євро, які взяла в банку як кредит. Згодом ОСОБА_1 і ОСОБА_3 помирилися, у 2019 році у них народилися діти. У 2020 року ОСОБА_3 розпочала ремонт у квартирі. На запитання суду пояснила, що ОСОБА_1 ніякого відношення до квартири не мав, ремонт не робив, гроші не вкладав. З липня 2017 року до квітня 2018 року сторони проживали окремо. ОСОБА_1 не приїздив. Пояснила суду, що ОСОБА_5 у ОСОБА_1 гроші не позичала. Вона не бачила щоб ОСОБА_1 давав гроші на перший внесок.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позов та зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Наведене вище відображає зміст презумпції спільної сумісної власності подружжя, спростування якої є процесуальним обов`язком особи, яка з нею не погоджується.

Частиною першою статті 57 СК України встановлено перелік майна, яке є особистою приватною власністю дружини, чоловіка: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Крім того, частиною шостою статті 57 СК України передбачено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Положення цієї норми стосуються випадків, коли дружина та чоловік спільно не проживають, але без встановлення режиму окремого проживання, передбаченого статтею 119 СК України.

На відміну від частини другої статті 120 СК України, яка містить імперативний припис про те, що одним із правових наслідків встановлення режиму окремого проживання є те, що майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважається набутим у шлюбі, частина шоста статті 57 СК України лише допускає можливість визнання судом особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Таким чином, законодавець розмежовує правовий режим майна, набутого дружиною, чоловіком після встановлення судом режиму сепарації (стаття 119 СК України), і майна, набутого за обставин, визначених у частині шостій статті 57 СК України.

На майно набуте дружиною, чоловіком в період шлюбу, але за час окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, поширюється презумпція права спільної сумісної власності подружжя. Тому у разі виникнення спору щодо цього майна спростувати вказану презумпцію має та сторона, яка вважає це майно особистою приватною власністю.

Аналогічні правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2022 року у справі № 149/2479/20 (провадження № 61-14123св21), від 11 лютого 2022 року у справі № 504/1126/19 (провадження № 61-18866св21).

Встановлено, що спірна квартира придбана за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Позивач, посилаючись на положення статті 70 СК України, стверджує, що квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Заперечуючи проти задоволення первісного позову, ОСОБА_3 указувала, що з липня 2017 року до квітня 2018 року фактичні шлюбні відносини між нею та ОСОБА_1 було припинено, що у судових засіданнях підтверджено показами свідків та власними твердженням ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві про розірвання шлюбу у вересні 2017 року (справа № 753/17400/17). Крім того, ці обставини підтверджуються письмовими доказами, зокрема характеристиками зі школи та гуртка сина ОСОБА_10 .

Суд спростовує доводи представника ОСОБА_29 про те, що сторони підтримували шлюбні відносини у спірний період (з липня 2017 року до квітня 2018 року), оскільки ці обставини не підтвердилися ні показами свідка ОСОБА_18 (сестра ОСОБА_1 ), ні тим, що саме ОСОБА_1 допоміг під час ДТП, яке сталося за участі відповідача 02 вересня 2017 року, забравши 02 вересня 2017 року з місця ДТП на евакуаторі автомобіль відповідача.

Отже, суд установив, що у період часу з липня 2017 року до квітня 2018 року сторони не вели спільне господарств, фактично припинили шлюбні відносини, проживали окремо. За цей період за спірну квартиру внесено кошти у загальному розмірі 453 010,00 грн.

При цьому суд відхиляє доводи ОСОБА_3 про те, що повну вартість квартири вона виплатила за особисті кошти, зокрема, заощадження, преміальні та інші виплати за особисті заслуги, які вона отримала як бухгалтер ТОВ «Євро Класс».

Як встановлено матеріалами справи, загальний дохід ОСОБА_3 від ТОВ «Євро Класс» та ТОВ «Агенство «Комфортне житло» за 2017-2018 роки не перевищив 100 000,00 грн (довідка форми ОК-5, реєстр платників податків). Отже, доводи ОСОБА_3 про те, що сума внесених кошів у розмірі 172 278,00 - це її заощадження, преміальні та інші виплати за особисті заслуги, суд до уваги не приймає і довідку про доходи, видану ТОВ «Євро Класс», як доказ не враховує.

Щодо тверджень ОСОБА_3 про те, що сплачена з її карткового рахунку сума у розмірі 452 920,00 грн є її особистими коштами, суд зазначає таке.

Так, матеріалами справи підтверджено, що сума у розмірі 452 920,00 грн була перерахована управителю з банківського рахунку ОСОБА_3 , відкритому у АТ «УкрСиббанк» спеціально для внесення платежів АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна» у період, коли сторони не вели спільне господарство.

Суд уважає, що позивач за зустрічним позовом довела, що сума у розмірі 174 735,00 грн, що еквівалентно 5 500,00 Євро, та сума у розмірі 133 313,99 грн, що еквівалентно 5 030,89 доларів США, а всього 308 048,00 грн - це її особисті кошти, які вона отримала від своєї сестри ОСОБА_5 як допомогу сім`ї з липня 2017 року до квітня 2018 року під час фактичного припинення шлюбних відносин з позивачем.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд ураховує, що:

- після продажу 13 липня 2019 року автомобіля за 150 000,00 грн, який є спільною сумісною власністю подружжя (том 2, а.с.240), у липні 2019 року ОСОБА_5 було повернуто борг у розмір 5 000,00 Євро. Однак ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довів, що ці кошти повернуто в рахунок боргу, за яким 18 листопада 2017 року ОСОБА_5 переказала кошти на купівлю квартири своїй сестрі ОСОБА_3 ;

- у період з квітня 2018 року до травня 2019 року з рахунку ОСОБА_3 , відкритого у АТ «УкрСиббанк», перераховувалися кошти за договором відступлення прав та вимог, укладеного з АТ «ЗНВКІФ «Княгиня Ярославна» (том 2, а.с. 216-223). Разом з тим, ОСОБА_3 не довела належними та допустимими доказами, що кошти, які вносились на вказаний рахунок, у зазначений період, це були її особисті кошти, а не кошти сім`ї;

- ОСОБА_1 стверджував, що у той період, коли сторони не підтримували шлюбні відносини, він передав ОСОБА_7 суму у розмір 60 000,00 грн на погашення першого платежу за квартиру, та переказував на карту ОСОБА_3 суми у розмірі від 10 000,00 грн до 15 000,00 грн, які спрямовувалися на погашення платежів, однак належних та допустимих доказів, у розумінні статей 77-78 ЦПК України, суду не надав. Не підтверджують ці обставини і виписки з карткового рахунку, відкритого ОСОБА_3 у АТ «УкрСиббанк» спеціально для перерахування коштів інвестору за спірний період, натомість з банківської виписки вбачається, що такі зарахування від ОСОБА_1 відбувалися у період після квітня 2018 року (том 2, а.с. 216-223);

- ОСОБА_3 на підтвердження того, що для купівлі квартири її сестра надала в борг кошти у розмірі 5 000,00 Євро 02 серпня 2018 року та 5 000,00 Євро 01 листопада 2017 року, долучила до матеріалів справи копії розписок від 02 серпня 2018 року та від 01 листопада 2017 року, видані нею на ім`я сестри. Однак ОСОБА_1 не визнає, що такі розписки видавалися. Відповідач оригіналів розписок на вимогу суду не надала, чим позбавила можливості позивача провести судову технічну експертизу (дослідження давнини виготовлення документа). Тому суд констатує, що заявлені докази не є належними і допустимими у розумінні статей 77-78 ЦПК України, тому до уваги їх не приймає. Крім того, обов`язок спростувати презумпцію спільного сумісного майна подружжя лежить на ОСОБА_3 , яка не підтвердила належними та допустимими доказами, що отримані у борг від сестри кошти були повернуті за рахунок її особистих коштів.

Суд ураховує, що загальна вартість квартири становила 602 537,00 грн, із яких: під час окремого проживання сторін сплачено суму у розмірі 453 010,00 грн, а суму у розмірі 308 048,99 грн суд визнає особистими коштами ОСОБА_3 , що становить 51 % від суми, за яку було придбано спірне нерухоме майно.

При цьому суд наголошує, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована.

Суд уважає, що ОСОБА_3 , з урахуванням вимог статтями 12, 81 ЦПК України, спростувала презумпція права спільної сумісної власності подружжя на квартиру, довівши, що 51 % від внесеної суми, це її особиста приватна власність.

Визначаючи частки сторін у спірному майні, суд ураховує таке.

602 537,00 (вартість, за яку придбано майно) - 308 048,99 (особисті кошти ОСОБА_3 ) = 294 488,01 (спільні сумісні кошти подружжя).

294 488,01 (спільні сумісні кошти подружжя) / 2 = 147 244,00 (частка кожного з подружжя у спільному сумісному майні).

Частка ОСОБА_3 у майні становить 455 293,00 грн (308 048,99 + 147 244,00), тобто 151/200 частки.

Частка ОСОБА_1 у майні становить 147 244,00 грн, тобто 49/200 частки.

Вартість спірної квартири на час розгляду справи згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи становить 1 744 000,00 грн. Отже, вартість 151/200 частки ОСОБА_3 становить 1 316 720 грн, вартість 49/200 частки ОСОБА_1 - 427 280,00 грн.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 частково спростувала презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на спірне нерухоме майно, тому суд дійшов висновку, що зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Ураховуючи положення статті 13 ЦПК України, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з ОСОБА_3 вартість 49/200 частки квартири АДРЕСА_1 , а саме 426 233,60 грн.

При цьому квартиру АДРЕСА_1 , слід визнати особистою приватною власністю ОСОБА_3 , отже, позов ОСОБА_1 також підлягає частковому задоволенню.

ІV. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з частинами першою, другою статті 133 ЦПК України до судових витрат, зокрема, відносяться: судовий збір, витрати на правову допомогу, витратити, пов`язані із проведенням експертизи.

За змістом статті 141 ЦПК України судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 за подачу позову сплатив судовий збір у розмірі 10 799,00)

Відповідно до рахунку на оплату експертизи від 03 квітня 2024 року вартість проведення судової експертизи склала 25 444,61 грн (том 3, а.с. 22), який 22 квітня 2024 року оплачено ОСОБА_1 (том 3, а.с.32).

ОСОБА_3 за подачу зустрічного позову сплатила судовий збір у розмірі 13 420,00 грн.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково (24,5%), зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково (51%).

Отже, на корись ОСОБА_1 з ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 8 879,68 грн, а на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_1 - 6 844,20 грн.

Ураховуючи положення частини десятої статті 141 ЦПК України, те, що судові витрати покладено на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 035,48 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 48, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна колишнього подружжя задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість 49/200 частки квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 427 280,00 грн.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 2 035,48 грн.

Рішення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП - НОМЕР_6 ;

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_11 , РНОКПП - НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 02.06.2025.

СУДДЯ: Ю.С. МИЦИК