Провадження № 2/761/1221/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

15 травня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Матвєєва Ю.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа «АТ «Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа «АТ «Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 28629,60 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги мотивують тим, що 29.07.2021 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 32972а1о, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mazda д.р.н. НОМЕР_1 .

11.09.2021 року о 13 годині 30 хвилин на Люстдорфській дорозі, 114/2 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz державний номер НОМЕР_2 , порушив вимоги п. 13.1 «Правил дорожнього руху України» не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Mazda державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в свою чергу по інерції зіткнулась з автомобілем Infiniti державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2021 року (справа № 947/30222/21), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України. Внаслідок зазначеного вище ДТП власнику автомобіля Mazda д.р.н. НОМЕР_1 - було завдано майнової шкоди.

Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 124116,32 грн. згідно платіжного доручення № 822094 від 28.09.2021 року.

Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» завдані збитки в порядку регресу розмірі 28629,60 грн.

24.05.2023 року до суду надійшла зазначена цивільна справа та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2023 року була передана до провадження судді Макаренко І.О.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-730 від 21.03.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2025 року в провадження судді Матвєєвої Ю.О. надійшла цивільна справа за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа «АТ «Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2025 року провадження по справі відкрито, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 24.04.2025 року змінено порядок розгляду справи на спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечую проти винесення заочного рішення.

Судом вживались заходи стосовно повідомлення відповідача про розгляд справи.

Так, у призначені судові засідання відповідач не з`явився, поштові відправлені, направлені на його адресу повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Києва було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 29.07.2021 року між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 32972а1о, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Mazda д.р.н. НОМЕР_1 .

11.09.2021 року о 13:30 на Люстдорфській дорозі, 114/2 в м. Одесі сталася ДТП за участю автомобіля Mazda д.р.н. НОМЕР_1 ., яким керувала ОСОБА_2 та автомобіля Mercedes-Benz д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси у справі № 947/30222/21 від 15.11.2021 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП 11.09.2021 року, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи.

Водночас, в результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки Mazda д.р.н. НОМЕР_1 .

Як встановлено судом, власник транспортного засобу Mazda д.р.н. НОМЕР_1 , звернувся до позивача щодо виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяну в результаті ДТП 11.09.2021 року.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2925955 від 27.09.2021 р. та умов договору № 32972а1о від 29.07.2021р., розмір страхового відшкодування склав 124116,32 грн.

Згідно платіжного доручення № 822094 від 28.09.2021р. позивачем сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу Mazda д.р.н. НОМЕР_1 вищевказану суму.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР8955402 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz д.р.н. НОМЕР_2 , яким в момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_1 , була застрахована в АТ «Страхова компанія «ІНГО».

Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування в АТ «Страхова компанія «ІНГО», страховиком було перераховано компенсацію в розмірі 95486,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 25265 від 20.12.2021 р.

Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом наведених правових норм після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги яке страхувальник (особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, до ПрАТ «СК «АРКС» перейшло право на отримання від відповідача, як винуватця ДТП, суми непокритих збитків у розмірі 28629,60 грн. із розрахунку: (124116,32 грн. - 95486,72 грн.).

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування, згідно із законодавством має право пред`явити грошову вимогу до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Тобто, позивач має право зворотної вимоги до відповідача, з вини якого завдано матеріальної шкоди страхувальнику, якому позивач виплатив страхове відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами другою, п`ятою ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України).

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Враховуючи, що на підставі наявних в справі доказів судом установлено те, що дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено застрахований ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» транспортний засіб Mazda д.р.н. НОМЕР_1 , сталася з вини водія ОСОБА_1 , ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатило страхове відшкодування в повному обсязі, страхова компанія АТ «Страхова компанія «ІНГО» з якою у винуватця ДТП був укладений договір цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду заподіяну майну третіх осіб, частково відшкодувала понесені позивачем витрати на здійснення страхової виплати, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та його задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь страховика 28629,60 грн.

З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 2684,00 гривень.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 22, 36, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 10-13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 273, 279,280-282, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа «АТ «Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» () матеріальну шкоду в розмірі 28629,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» () судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

15 травня 2025 року