ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1083/25 Справа № 706/1550/24
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

13 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Гончар Н.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 26 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Христинівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

05 травня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 26 березня 2025 року.

Разом з апеляційною скаргою скаржник подала клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 є багатодітною матір`ю та непрацездатна. Отримує пенсію за віком 3 200 грн. Вказує, що має непогашені борги, які виникли з поховання спадкодавця. Скаржник посилається на ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та просить звільнити її від сплати судового збору.

Вивчивши зазначене клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зазначила, що як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч. 2 цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Довідка про отримання пенсії за період травня 2024 року по квітень 2025 року не є належним доказом для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки надана інформація не може вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору та повній мірі не характеризує майновий стан ОСОБА_1 .

Посилання скаржника на те, що вона є багатодітною матір`ю також не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки всі діти ОСОБА_1 є повнолітніми та доказів того, що останні перебувають на її утриманні суду надано не було.

Отже, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а томуапеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць у 2024 році (на момент подачі позовної заяви) відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складав 3028 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (1211,20*150:100=1816,80 грн.).

Таким чином, скаржник повинний сплати судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 26 березня 2025 року 1816,80 грн.

Судовий збір слід сплатити на рахунок Черкаського апеляційного суду за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0023759, отримувач коштів ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси 22030101; код ЄДРПОУ - 37930566; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

На підтвердження сплати судового збору на зазначений рахунок слід надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушення вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тобто апеляційна скарга залишається без руху, а скаржнику надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 26 березня 2025 року необхідно залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись статтями 136, 185, 357 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 26 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Христинівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: надання оригіналу квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн.

Копію ухвали направити скаржнику для виконання.

У разі невиконання ухвали суду апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Гончар