Провадження №2/522/2369/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 травня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якій позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за договором у розмірі 14 592,56 доларів США та 10 103,80 гривень, а також інфляційні витрати у розмірі 24 548,24 гривень; здійснити розподіл судових витрат.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Разом із позовною заявою, представником позивача адвокатом Данильченко Оленою Олександрівною було подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 11/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . У заяві також просять визначити що стягувачем за ухвалою про забезпечення позову є АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», боржниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

29 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшло клопотання, у якому заявник просив долучити до матеріалів справи копії постанов державного виконавця.

Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Надано відповідачам 15-ти денний строк для подання відзиву.

Копія ухвали суду від 06 листопада 2024 року була направлена за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 листом із рекомендованим повідомленням про вручення, та відповідно до сервісу перевірки статусу відправлень АТ «УКРПОШТА», відправлення повернуто відправнику із зазначенням причини: «закінчення встановленого терміну зберігання».

Копія ухвали суду від 06 листопада 2024 року була направлена за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 листом із рекомендованим повідомленням про вручення, та відповідно до сервісу перевірки статусу відправлень АТ «УКРПОШТА», відправлення повернуто відправнику із зазначенням причини: «закінчення встановленого терміну зберігання».

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи те, що відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористалися, про відкриття провадження повідомлялися належним чином, а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст.. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

12 липня 2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ODVIGК00000061, відповідно до якого Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 28 5012 доларів США, на термін - до 12.07.2037 р., а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № ODVIGК00000061 між Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договори поруки.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2017 року у справі №522/6820/13-ц позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Банку заборгованість за кредитним договором № ODVIGК00000061 від 12.07.2007 р. в загальному розмірі 1 548 203,41 грн.. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку судові витрати у розмірі - 1 663,15 грн.. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку судові витрати у розмірі - 1 663,15 грн..

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано договір поруки № ODVIGK0000006/Р2 від 12.07.2007 р., укладений між Банком та ОСОБА_3 таким, що припинив свою дію з 04.12.2008 р..

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2018 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2017 року в частині стягнення заборгованості та визначення розміру судових витрат змінено.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК заборгованість за укладеним 12 липня 2007 року кредитним договором № ODVIGК00000061 у загальному розмірі 129 337 доларів 19 центів США, що станом на 27 квітня 2012 року еквівалентно 1 548 203,41 грн., та 112 264 грн. 44 коп., яка складається з: - заборгованість по кредиту 129 337 доларів 19 центів США, що еквівалентно станом на 27 квітня 2012 р. 1 033 401 грн. 15 коп.; - відсотки 32 802 долара 37 центів США, що еквівалентно станом на 27 квітня 2012 р. 262 090 грн. 94 коп.; - пеня у розмірі 112 264 грн. 44 коп.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 6 151 грн. 60 коп., тобто з кожного по 3 075 грн. 80 коп..

З автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» встановлено, що 20 лютого 2019 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи на виконання зазначеної постанови.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року виправлено описку в п`ятому абзаці резолютивної частини постанови апеляційного суду Одеської області від 06.12.2018 року щодо визначення загального розміру заборгованості замість невірного - Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК заборгованість у загальному розмірі 129 337 доларів 19 центів США, що станом на 27 квітня 2012 року еквівалентно 1 548 203, 41 грн, та 112 264 грн 44 коп ..., вказати та вважати правильним - Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК заборгованість у загальному розмірі 162 139 доларів 56 центів США, що станом на 27 квітня 2012 року еквівалентно 1 295 492,09 грн, та - 112 264 грн 44 коп.».

Тобто, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з позивачів за постановою Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2018 року у справі №522/6820/13-ц становить:

- 162 139,56 Доларів США;

- 112 264,44 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до статті 611ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Зазначений висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

У постанові КЦС ВС від 28.06.2023 у справі № 760/15867/16-ц суд зазначив, що за змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зазначено, що положення статті 625 ЦК України поширюється на невиконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі судового рішення. А тому доводи касаційної скарги про те, що стаття 625 ЦК України поширюється лише на договірні правовідносини є помилковим.

Тому, цивільно-правова відповідальність, передбачена статтею 625 ЦК України може також виникати на підставі рішення суду.

Позивачем в якості розрахункового періоду для нарахування штрафних санкцій було обрано період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір нарахованих штрафних санкцій в частині невиконання рішення суду щодо стягнення грошової суми у розмірі 162 139,56 доларів США за період з становить 14 592,56 Доларів США.

Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір нарахованих штрафних санкцій в частині невиконання рішення суду щодо стягнення грошової суми у розмірі 112 264,44 гривень за період з 24.02.2019 року по 23.02.2022 року становить 34 652,04 гривень.

Суд погоджується із зазначеним розрахунком та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві позивач просить здійснити розподіл судових витрат.

Згідно платіжної інструкції від 23.09.2024 року № BOJ63B42HP, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплатило 7 656,66 гривень в якості судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , три відсотки річних за невиконання рішення у розмірі 14 592 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) тисячі доларів США 56 (п`ятдесят шість) центів.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , три відсотки річних за невиконання рішення суду у розмірі 10 103 (десять тисяч сто три) гривні 80 (вісімдесят) копійок та інфляційні втрати у розмірі 24 548 (двадцять чотири тисячі п`ятсот сорок вісім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , суму сплаченого судового збору у розмірі 7 656 (сім тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 66 (шістдесят шість) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Текст рішення складено та підписано 13 травня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.