Справа № 191/2475/25
Провадження № 2-о/191/70/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Форощука О.В., за участю секретаря Рибак М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, в м. Мелітополь Запорізької області помер батько заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 18 січня 2025 року складено відповідний актовий запис про смерть, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть НОМЕР_1 та довідка про смерть №С-00289 від 18.01.2025 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 , окрім іншого, складається з 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку зі смертю батька заявника на тимчасово окупованій території України, в м. Мелітополь Запорізької області, він не має можливості у інший спосіб ніж через отримання рішення суду про встановлення факту смерті особи на такій території, здійснити державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, отримати свідоцтво про смерть та оформити спадкові права.

Просить суд, встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України в місті Мелітополь Запорізької області у віці 60 років, громадянина України ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, Україна, проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник заявника до початку відкритого судового засіданні надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Заінтересована особа -Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 02 жовтня 1986 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області та його батьками є ОСОБА_3 - батько, та ОСОБА_4 мати.

Згідно довідки про смерть №С-00289 від 18.01.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19 год. 10 хв. в місті Мелітополь, Мелітопольського району, Запорізької області.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Мелітополь. Вказане свідоцтво видане 18 січня 2025 року Територіальним відділом РАЦС міста Мелітополя та Мелітопольського району Управління РАЦС Запорізької області, та зроблено актовий запис за № 7.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або проголошення її померлою.

Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ч.3,4 ст. 9 цього ж Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Місто Мелітополь, Запорізької області з 26 лютого 2022 року є територією, тимчасово окупованою рф у результаті міжнародного збройного конфлікту, який триває і дотепер, де органи законної влади не діють, тому отримати належне свідоцтво про смерть заявник не може.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану не можуть провести державну реєстрацію смерті батька заявника, оскільки на підтвердження факту його смерті заявник пред`являє документ, форма якого не відповідає формі, визначеній законодавством України.

Поряд з цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. Враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ в порядку статті 317 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що смерть ОСОБА_3 настала в місті Мелітополь, Мелітопольського району, Запорізької області, Україна, на території якого нині жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується з тим, що отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, є неможливим.

Таким чином, суд вважає необхідним захистити права заявника та задовольнити заяву про встановлення факту смерті його батька.

Відповідно до ч.4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст. 317-319, 263-265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України в місті Мелітополь Запорізької області у віці 60 років, громадянина України ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, Україна, проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя О. В. Форощук