У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2025 Справа №2-7025/04 Провадження №4-с/607/22/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазан В.В.

за участі секретаря Клекотюк А.А.

представника скаржника Буць О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Буць О.О. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернувся зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернопільський відділ державної виконавчої служби, у якій просить: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у знятті (скасуванні) арешту майна ОСОБА_2 , а саме частини квартири АДРЕСА_1 ; - скасувати (зняти) арешт з нерухомого майна ОСОБА_3 , а саме частини квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони його відчуження АА441654 від 13.07.2005; - зобов`язати Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вилучити у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №2190614 про арешт нерухомого майна, який зареєстрований 15.07.2005 Першою державною нотаріальною конторою, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника і оголошення заборони його відчуження, АА441654 від 13.07.2005, міський відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник вказує на те, що ОСОБА_2 є власником частки квартири АДРЕСА_1 . Їй стало відомо, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує запис №2190614 про арешт даного майна, який зареєстрований Першою державною нотаріальною конторою на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони його відчуження АА441654 від 13.07.2005. 14.03.2024 адвокат Буць О.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся із заявою про скасування вказаного арешту до Тернопільського відділу ДВС в Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністретсва юстиції, однак йому було відмовлено у цьому. Так, зазначений відділ вказав, що перевіркою бази автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі не перебуває і не перебували виконавчі провадження, де боржником була ОСОБА_2 . Строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, а тому вказаний відділ не має законних підстав для вилучення спірного обтяження №2190614. Як вбачається із постанови АА №441654 від 13.07.2005, виконавчий документ, виданий Тернопільським міськрайонним судом 18.01.2005 у справі №2-7025, стягувачем у якій був КП «Тернопільміськтеплокомуненерго». Згідно із довідкою виданою КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуенерго» ТМР від 16.12.2024, заборгованість за надані послуги із постачання теплової енергії та постачання гарячої води гр.. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 перед зазначеним комунальним підприємством згідно рішення суду від 14.12.2024 оплачена повністю. Скаржник вважає, що за відсутністю відкритих виконавчих проваджень, у яких боржником є ОСОБА_1 та існування при цьому не скасованого арешту на її майно суперечить меті виконавчої процедури та не спрямоване на реальне виконання рішення, яке виконане та на виконанні не перебуває більше 15 років.Скаржник вказав, що зважаючи на відсутність заборгованості перед стягувачем та відкритого виконавчого провадження наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не скасованого запису №2190614 про арешт нерухомого майна, є протиправним та порушує право вланості ОСОБА_1 , перешкоджає у розпорядженні належною їй частковою у нерухомому майні.

Представник Тернопільського відділу державної виконавчої служби в Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради письмових пояснень щодо поданої скарги не подавали.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Буць О.О. в судовому засіданні вимоги наведені у поданій скарзі підтримав та просить її задовольнити, з підстав наведених у ній.

Представники Тернопільського відділу державної виконавчої служби в Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про місце та час його проведення, що не перешкоджає розгляд скарги.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №408128224 від 14.12.2024, у ньому наявний запис про обтяження за №2190614 згідно із яким накаледно арешт на частини квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної часткової важності ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_1 4291,65 грн. в користь КП «Тееплокомуненерго», 51 грн. держмита та суми 429 грн. 16 коп. 10% виконавчого збору, вчиненого на підставі постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони його відчуження серії АА №441654, виданої 13.07.2005 міським відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, державний виконавець Юрковська Н.В. Наявність зазначеного виду обтяження також підтверджується копією витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №4104831 від 15.07.2005.

Судом також з`ясовано, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14.12.2004 року у справі за позовом Тернопільського комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду, стягнуто із ОСОБА_1 в користь Тернопільського комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» 4291,65 грн. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію та гарячу воді, в таож дердавне мито в дохід держави в розмірі 51 грн.

Згідно із копією постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №441654 від 13.07.2005, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Юрковською Н.В. при примусовому виконанні виконавчих листів №2-7025, виданих 18.01.2005 Тернопільським міським судом про стягнення із ОСОБА_1 4291 грн. 65 коп. в користь КП «Теплокомуненерго», 51 грн. держмита та суми 429, 16 грн. 10 відсотків виконавчого збору, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , а саме частину квратири АДРЕСА_1 . 14.03.2025 адвокат Буць О.О. в інетерсах ОСОБА_1 звернувся із заявою до Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у якій просив закрити виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 на користь Тернопільського КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу поду, зняти арешт із належного їй нерухомого майна та видлучити запис із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

03.04.2025 Тернопільським відділом ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відповідь на вказане звернення за №51279, згідно якої відділ державної виконавчої служби зазначив, що перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділ не перебуває і не перебували виконавчі провадження, де б боржником була ОСОБА_1 .

Як вбачається з інформації викладеній у листі комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуенерго» Тернопільської міської ради від 16.12.2024 №3980/17, заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води гр.. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які проживають за адресою АДРЕСА_2 перед комунальним підприємством тепловоих мереж згідно рішення суду від 14.12.2004 станом на 01.12.2024 оплачена повністю.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема, надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 1 ст.56 Закону України«Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною другою статті 56 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Разом із тим ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до частини п`ятої цієї норми, у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ч.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з вимогами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України встановлено, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунутим порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи наведені судом обставини, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції слід задовольнити. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у знятті арешту із майна ОСОБА_2 , а саме частини квартири АДРЕСА_1 , який було застосовано на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони його відчуження серії АА №441654 від 13.07.2005, зобов`язавши уповноваженого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії пов`язані із зняттям арешту із майна ОСОБА_2 , а саме частини квартири АДРЕСА_1 , який було застосовано на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони його відчуження серії АА №441654 від 13.07.2005 та вилучити із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №2190614 про арешт зазначеного нерухомого майна. При цьому, суд констатує, що наявність спірного арешту на нерухоме майно скаржника після погашення ним заборгованості на виконаннявказаних виконавчих листів №2-7025, виданих 18.01.2005 Тернопільським міським судом про стягнення із ОСОБА_1 4291 грн. 65 коп. в користь КП «Теплокомуненерго», 51 грн. держмита та суми 429, 16 грн. 10 відсотків виконавчого збору, при виконанні яких державним виконавцем було застосавно спірний арешт, порушує право власності скаржника на володіння, користування та розпорядження частиною квартири АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у знятті арешту із майна ОСОБА_2 , а саме частини квартири АДРЕСА_1 , який було застосовано на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони його відчуження серії АА №441654 від 13.07.2005.

Зобов`язати уповноваженого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії пов`язані із зняттям арешту із майна ОСОБА_2 , а саме частини квартири АДРЕСА_1 , який було застосовано на підставі постанови міського відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони його відчуження серії АА №441654 від 13.07.2005 та вилучити із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №2190614 про арешт зазначеного нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23.05.2025 року.

Головуючий суддя В. В. Ромазан