Справа № 352/741/21
Провадження № 22-ц/4808/620/25
Головуючий у 1 інстанції ХОМИНЕЦЬ М. М.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

за участю секретаря Кузнєцов В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» на ухвалу Тисменицького районного суду від 06 березня 2025 року у справі за заявою Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про скасування забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Обслуговуючий кооператив Житловий комплекс «Родина», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна інспекція енергетичного нагляду України, до Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Радислав», Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд», ОСОБА_35 про захист прав споживачів шляхом визнання договору розподілу та електропостачання недійсним, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивачі, в інтересах яких діє адвокат Тихонов О.Б., у квітні 2021 року звернулися до суду з позовом до відповідачів про захист прав споживачів шляхом визнання договору розподілу та електропостачання недійсним, зобов`язання вчинити дії.

Також представник позивачів - адвокат Тихонов О.Б. звернувся в суд із заявою про забезпечення позову у цій справі.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 29 квітня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» вчиняти дії, що пов`язані з припиненням повністю або частково електропостачання мешканцям малоповерхового житлового комплексу «Західний» (урочище Чобіт, с. Угринів Івано-Франківського району Івано-Франківської області) з підстав боргових зобов`язань ОК ЖБК «Радислав» за договором розподілу і постачання електроенергії №2901350 від 01.01.2019 року на період до постановлення рішення суду.

У рамках судового розгляду справи представник ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» адвокат Дмитрук О.І. 16.12.2024 року подав до суду клопотання про скасування вищевказаних заходів забезпечення позову.

Клопотання обґрунтовував тим, що вживаючи заходів забезпечення позову в цій справі, суд не пересвідчився, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та в чому саме вона полягає, не з`ясував обсяг позовних вимог, а також відповідність застосованого виду забезпечення позову позовним вимогам. Суд не врахував, що позивачі не є стороною договору про постачання електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, укладеного між ОК ЖБК «Радислав» і АТ «Прикарпаттяобленерго», який вони просять визнати недійсним. Між позивачами та АТ «Прикарпаттяобленерго» відсутні будь-які договірні відносини. Також позивачі не надали доказів того, що оспорюваний договір порушує їх права чи інтереси.

Крім того, застосований вид забезпечення позову у вигляді заборони припинення електропостачання не співвідноситься з позовними вимогами. Не зрозуміло, яким чином заборона вчиняти дії щодо припинення або обмеження електропостачання може вплинути на права позивачів.

Натомість, застосований захід забезпечення позову обмежує законні права АТ «Прикарпаттяобленерго» на проведення господарської діяльності.

Спір у цій справі не пов`язаний із фактами оскарження порушень ПРРЕЕ та/або умов договорів, тому суд неправильно застосував положення п. 7.11 ПРРЕЕ.

Забезпечення позову шляхом заборони припиняти електропостачання з підстав боргових зобов`язань ОК ЖБК «Радислав» за договором розподілу та постачання електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року сприяє нарощуванню боргу, розмір якого на цей час вже перевищив 1000000 грн., завдає значних збитків та порушує права АТ «Прикарпаттяобленерго».

Просив скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою суду від 29.04.2021 року.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 06 березня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» Дмитрука Олега Івановича про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

На вказану ухвалу суду Приватне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» подали апеляційні скарги, в яких посилаються на те, що висновки суду суперечать нормам матеріального та процесуального права, судом не враховано висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Зазначають, що відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. Однак, на цю вимогу суд першої інстанції не звернув уваги та не обґрунтував, яким чином стан розрахунків між ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та ОК ЖБК «Радислав» пов`язані з вимогами про розірвання договорів чи іншими вимогами. При тому що на даний час відсутній спір щодо боргу.

Вказують, що в ОК ЖБК «Радислав» перед ТОВ «Прикарпатенерготрейд» виник борг за використану електроенергію на суму понад 1 млн. грн. При цьому відповідачі позбавлені права застосовувати оперативно-господарські санкції до боржника.

Стверджують, що судом першої інстанції не встановлено, яким чином заборона припинення розподілу може вплинути на укладення договорів чи передачу технічної документації. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Такі правові висновки сформульовані Верховний Судом у постановах від 17 червня 2024 року у справі №644/1482/22, від 01 травня 2024 року у справі №638/6777/23, від 21 лютого 2024 року в справі №201/9686/23 та інших.

На думку скаржників, судом не враховано, що внаслідок вжиття заходів забезпечення позову утворився борг, а, беручи до уваги процесуальну поведінку позивача та ОК ЖБК «Радислав», можна зробити висновок, що забезпечення позову є зловживанням процесуальними правами.

Судом не досліджено адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується, та не визначено його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності повинна була здійснюватися судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Під час вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 201/9686/23. Однак місцевим судом не встановлені ці обставини. Вказують, що, вживаючи заходів до забезпечення позову у цій справі, суд не пересвідчився, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та в чому саме вона полягає; не з`ясовано обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просять застосувати позивачі, позовним вимогам.

Однією з позовних вимог позивачів є визнання договору постачання електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, укладеного між ОК ЖБК «Радислав» та ТОВ «Прикарпатенерготрейд», недійсним. На думку скаржників, судом не враховано, що позивачі не є стороною цього договору, між позивачами та ТОВ «Прикарпатенерготрейд» відсутні договірні відносини. Стверджують, що позивачами не надано доказів того, що оспорюваний договір порушує їх права чи інтереси.

Позивачами та судом не обґрунтовано, яким чином вжите забезпечення позову у вигляді заборони припинення електропостачання сприятиме виконанню можливого рішення суду про визнання договору постачання електричної енергії недійсним чи усуне загрозу його невиконання чи утруднення виконання. Крім того, застосований вид забезпечення позову у вигляді заборони припинення електропостачання не співвідноситься з позовним вимогами.

На даний час, такий вид забезпечення позову, як заборона ТОВ «Прикарпатенерготрейд» припиняти електропостачання ОК ЖБК «Радислав» за заборгованість за спожиту електроенергію на підставі договору про постачання електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року на період до постановлення рішення суду, призводить до збільшення заборгованості ОК ЖБК «Радислав», завдає значних збитків та порушує права ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», при тому, що вказаний вид забезпечення позову не відповідає позовним вимогам.

Просять ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.04.2021 року.

Державна інспекція енергетичного нагляду України подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить прийняти рішення у справі відповідно до норм чинного законодавства.

Інші учасники справи відзив на апеляційні скарги не подали.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представники апелянтів адвокати Дмитрук О.І. та Кузьмічова Т.В. доводи та вимоги апеляційних скарг підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник позивачів адвокат Тихонов О.Б. щодо задоволення апеляційних скарг заперечив, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Представник Державної інспекції енергетичного нагляду України Яковенко У.Д. в режимі відеоконференції поклалася на розсуд суду щодо прийняття рішення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, строків розгляду апеляційної скарги колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності неприбулих учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянтів, заперечення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись в суд з позовом до Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Радислав», ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», ТзОВ «Прикарпатенерготрейд», ОСОБА_35 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Обслуговуючий кооператив Житловий комплекс «Родина», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державна інспекція енергетичного нагляду України, про захист прав споживачів шляхом визнання Договору постачання та розподілу електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, укладеного між ОК ЖБК «Радислав» та ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на умовах колективного побутового споживача, недійсним; зобов`язання ОК ЖБК «Радислав» передати за актом в місячний термін ОК ЖБК «Родина» технічну документацію; зобов`язання ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», оператора систем розподілу електричної енергії на території господарської ліцензованої діяльності якого знаходиться МПЖК «Західний», укласти з ОК ЖБК «Родина», власником/балансоутримувачем технологічних електричних мереж ЛЕП-10Кв, ТП №673-2х630/0,4кВт, до яких приєднані багатоквартирні будинки АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , договір про спільне використання технологічних електричних мереж ЛЕП-10Кв, ТП №673-2х630/0,4кВт МПЖК «Західний»; зобов`язання ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» в порядку надання послуг розподілу електричної енергії мешканцям МПЖК «Західний» без зміни фактичної схеми електропостачання будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 в межах дозволеної потужності технологічних електричних мереж МПЖК «Західний» на договірних засадах в місячний термін: розробити проектну документацію в частині виділення дозволеної потужності та влаштування обліку у кожного побутового споживача, виконати роботи згідно з погодженою документацією, зменшити величину дозволеної МПЖК «Західний» потужності на потужність, виділену на об`єкти побутових споживачів.

Відповідно до уточненої позовної заяви просили: визнати договір постачання та розподілу електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, укладений між ОК ЖБК «Радислав» та ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на умовах колективного побутового споживача, недійсним; зобов`язати ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» укласти договір про спільне використання технологічних електричних мереж з управителем, обраним співвласниками спільної сумісної власності; зобов`язати ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» вчинити певні дії для підключення позивачів співвласників квартир багатоквартирних будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 до послуг з постачання електроенергії існуючими технологічними мережами.

Судом встановлено також, що листом №8/21.1-42-21 від 30.04.2021 року у відповідь на звернення представника позивачів Управління Держенергонагляду в Івано-Франківській області повідомило, що електропостачання житлового комплексу, який знаходиться на АДРЕСА_6 , здійснюється на підставі Договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №2901350 від 01.01.2019 року, укладеного між ТОВ «Прикарпатенерготрейд» та ОК ЖБК «Радислав», який є колективним побутовим споживачем. Договірних відносин щодо постачання електричної енергії з мешканцями малоповерхового житлового комплексу «Західний» та ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на сьогодні немає. У зв`язку із заборгованістю з оплати за активну електроенергію 10.03.2021 року споживачу було припинено електропостачання за вказаною адресою.

Згідно долученої ТОВ «Прикарпатенерготрейд» до апеляційної скарги довідки станом на 17.12.2024 року заборгованість ОК ЖБК «Радислав» за спожиту електричну енергію за договором №2901350 становить 1011571,71 грн. (т. 1, а.с. 188).

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для скасування такого забезпечення. Зазначав, що ухвалою від 21.10.2021 року Тисменицький районний суд у підготовчому засіданні відмовив у задоволенні клопотань представників відповідачів про скасування заходів забезпечення позову, вказавши, що предметом цього спору є захист прав позивачів як споживачів послуг з електропостачання; вимоги заяви про забезпечення позову є такими, які запобігають порушенню прав позивачів, а тому є співмірними з позовними вимогами; обраний спосіб забезпечення позову заборона вчиняти певні дії є законним, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України; вжиття заходів забезпечення буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, не зумовить фактичного вирішення спору по суті та не порушить будь-яких прав третіх осіб. У клопотанні про скасування забезпечення позову від 16.12.2024 року представник відповідача не посилався на нові обставини в обґрунтування необхідності такого скасування. А покликання представника відповідача на те, що суд при забезпеченні позову неправильно застосував положення п. 7.11 ПРРЕЕ (Правил роздрібного ринку електричної енергії), які не можуть бути застосовані, оскільки спір у цій справі не пов`язаний із фактами оскарження порушень ПРРЕЕ та/або умов договорів, є необґрунтованим. Ні в ухвалі Тисменицького районного суду від 29.04.2021 року, ні в постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 17.06.2021 року, якою вона залишена без змін, немає посилань на вказаний пункт ПРРЕЕ.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою, четвертою, п`ятою статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Отже, учасники справи не позбавлені права відповідно до положень статті 158 ЦПК України звернутись до суду з вмотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, якщо вважають їх, зокрема, неспівмірними чи такими, що порушують їх права, або внаслідок виявлення нових обставин, які впливають на необхідність забезпечення позову.

Звертаючись із заявою про скасування вжитих заходів забезпечення позову, представник ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», зокрема, стверджував, що суд не врахував, що позивачі не є стороною договору про постачання електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, укладеного між ОК ЖБК «Радислав» і АТ «Прикарпаттяобленерго», який вони просять визнати недійсним, не довели, що договір порушує їх права чи інтереси; між позивачами та АТ «Прикарпаттяобленерго» відсутні будь-які договірні відносини.

Судом встановлено, що позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просили, зокрема, визнати недійсним Договір постачання та розподілу електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року, укладений між ОК ЖБК «Радислав» та ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на умовах колективного побутового споживача; зобов`язати вчинити певні дії щодо підключення позивачів до послуг з постачання електроенергії.

Таким чином предметом даного спору є захист прав позивачів як споживачів послуг електропостачання. І вимоги заяви про забезпечення позову є такими, які запобігають порушенню прав позивачів, а тому є співмірними з позовними вимогами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, а у постановах Верховного Суду від 29.03.2021 року у справі №910/16800/20, від 16.03.2021 року у справі №921/302/20, від 18.12.2018 року у справі №912/1616/18 і від 26.09.2019 року у справі №917/751/19 зауважено, що у немайнових спорах має досліджуватися обставина стосовно того, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Таким чином, зважаючи на зміст позовних вимог, метою яких є саме організація електропостачання відповідачами до їхніх будинків на договірних засадах для побутових споживачів, твердження апелянтів про те, що застосовані заходи забезпечення позову не відповідають принципу адекватності змісту позову, є помилковими і наведені без урахування суті обставин на які посилалися позивачі.

Зазначення апелянтами про виявлення нових обставин з часу вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, теж не заслуговують на увагу. Спір між сторонами не вирішений. А закриття провадження щодо кількох позивачів, які відмовилися від позову, не свідчить про відсутність такого спору в цілому, так як заходи забезпечення позову вживалися шляхом заборони ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» і ТОВ «Прикарпатенерготрейд» вчиняти дії, пов`язані з припиненням повністю або частково електропостачання всім мешканцям малоповерхового житлового комплексу «Західний» (урочище Чобіт, с. Угринів Івано-Франківського району Івано-Франківської області) а період до постановлення рішення суду.

Також судом першої інстанції вірно було взято до уваги, що ні в ухвалі Тисменицького районного суду від 29.04.2021 року, якою застосовано заходи забезпечення позову, ні в постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 17.06.2021 року, якою вона залишена без змін, немає посилань на п. 7.11 ПРРЕЕ. Тому твердження апелянтів про застосування судом таких є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційних скарг про те, що забезпечення позову шляхом заборони припиняти електропостачання з підстав боргових зобов`язань ОК ЖБК «Радислав» за Договором розподілу та постачання електричної енергії №2901350 від 01.01.2019 року сприяє нарощуванню боргу, розмір якого на цей час вже перевищив 1000000 грн., завдає значних збитків та порушує права АТ «Прикарпаттяобленерго», то такі теж не є підставою для скасування забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 року у справі №914/970/18 та від 10.11.2020 року у справі №910/1200/20).

Таким чином, достатніх підстав для скасування заходів забезпечення позову ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» не наведено.

Фактично, ПрАТ «Прикарпаттяобленерго», заперечуючи проти забезпечення позову і наполягаючи на скасуванні заходів забезпечення позову, обґрунтовує свою позицію одними і тими ж доводами.

Як уже було зазначено, суд обґрунтовано встановив наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі. Додаткового правового аналізу зазначені обставині не потребують.

Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачами вимогами, порушень положень частини третьої статті 150 ЦПК України судом не допущено.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційних скарг Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» без задоволення, а ухвали Тисменицького районного суду від 06 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника ПрАТ «Прикарпаттяобленерго» про скасування заходів забезпечення позову, - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» залишити без задоволення.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 06 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 21 травня 2025 року.