Справа № 457/268/24 Головуючий у 1 інстанції: Василюк Т. В.
Провадження № 22-ц/811/3506/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м.Львів

Справа № 457/268/24

Провадження № 22ц/811/3506/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Трускавецького міського суду Львівської області, ухвалене в м.Трускавець 16 квітня 2024 року у складі судді Василюк Т.В. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту,-

встановив:

23 січня 2024 року ТОВ «Колект Центр» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту. Свої вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 102706834, на підставі якого їй було надано кредит в розмірі 10 500 грн. строком на 30 днів з 27 серпня 2021 року зі сплатою процентів в розмірі 3937,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та базовою процентною ставкою - 5% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування, вказаного у п.1.3 договору.

Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 10 500 грн. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

17 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 102706834 від 27 серпня 2021 року, укладений ТОВ «Мілоан» з ОСОБА_1 .

Надалі ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі за укладеним ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 договором про споживчий кредит № 102706834 від 27 серпня 2021 року.

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить позов задовольнити, стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за договором про споживчий кредит № 102706834 від 27 серпня 2021 року у розмірі 48 600,43 грн.

Заочним рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 16 квітня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість в сумі 48 600,43 грн., 3 028 грн. судового збору та 13 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, висновки якого не відповідають дійсним обставинам справи.

ОСОБА_1 заперечує факт укладення кредитного договору в електронній формі з ТОВ «Мілоан». Звертає увагу на відсутність будь- яких доказів на підтвердження виникнення кредитних правовідносин між нею та ТОВ «Мілоан», отримання нею кредиту у заявленому в позовній заяві розмірі. Позивачем не надано первинних документів, оформлених у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» в підтвердження факту перерахування їй коштів. Долучене до позовної заяви платіжне доручення №316444398 не містить підпису відповідального працівника банку за проведення операції щодо зарахування коштів на картковий рахунок. Позивачем також не доведено наявності у нього права щодо звернення до суду з цим позовом у зв`язку з переходом до нього прав вимоги до позичальника на підставі укладених договорів факторингу. Позивачем не надано доказів здійснення оплати ним за відступленя права вимоги, зокрема, до неї ( ОСОБА_1 ). Вона не була повідомлена про відступлення права вимоги до неї іншим особам. Матеріали справи не містять детального розрахунку боргу.

Щодо витрат позивача на правову допомогу, вважає, що такі витрати не є співмірними із ціною позову, не відповідають складності справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Зазначає, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат становить 4 542 грн за звернення до суду з апеляційною скаргою, 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, 8 700 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Просить скасувати заочне рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 16 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 19 242 грн. просить стягнути з позивача на її ( ОСОБА_1 ) користь.

18 грудня 2024 року від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ТОВ просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін у зв`язку з безпідставністю доводів апеляційної скарги. Звертає увагу, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження розміру заборгованості, а також наявності у ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №102706834 від 27 серпня 2021 року.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», суд виходив з того, що ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання згідно умов договору про споживчий кредит №31644398 від 27 серпня 2021 року та допустила заборгованість в загальному розмірі 48 600 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку на користь позивача, який набув право вимоги який набув на підставі укладеного договору факторингу. Також суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесених витрат на правову допомогу та судового збору, оскільки такі витрати були дійсно понесеними.

З такими висновками колегія суддів повністю погодитися не може з наступних підстав.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому, зокрема, Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (статті 205, 207 ЦК України).

Електронний договір має включати всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо договір укладено в електронній формі, то він підписується електронним підписом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання договору в електронній формі є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, у якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Встановлено, що 27 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 укладений договір про споживчий кредит №102706834 (індивідуальна частина) в електронній формі, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній п.1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язалася повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 500 грн. Згідно з п. 1.3 договору кредит надається строком на 30 днів з 27 серпня 2021 року. Згідно п.1.4. договору термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 26 вересня 2021 року.

Одночасно з договором про споживчий кредит №102706834 від 27 серпня 2021 року сторонами за допомогою електронного підпису було підписано додаток №1 до договору про споживчий кредит №102706834 від 27 серпня 2021 року, а саме - графік платежів за договором, зі змісту якого вбачається: дата видачі кредиту: 27 серпня 2021 року, дата платежу 26 вересня 2021 року (30 днів); сума кредиту 10 500 грн, проценти за користування кредитом 3 937,5 грн, комісія за надання кредиту 1 050 грн. Загальна вартість кредиту - 15 487,50 грн. Також підписано паспорт споживчого кредиту №102706834.

Зазначені документи були підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий ідентифікатор №R32995, який було направлено позичальнику 27 серпня 2021 року на її номер мобільного телефону НОМЕР_1 . Аналогічний номер мобільного телефону зазначений у поданій апеляційній скарзі як такий, що належить ОСОБА_1 .

На виконання умов укладеного договору кредитодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 10 500 грн., що підтверджується платіжним дорученням №31644398 від 27 серпня 2021 року.

Матеріали справи не містять на підтвердження того, що ОСОБА_2 первісний кредитодавець ТОВ «Мілоан» продовжив строк кредитування після 26 вересня 2021 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що між первісним кредитодавцем та ОСОБА_2 фактично було погоджено строк надання кредиту до 26 вересня 2021 року включно.

Докази пролонгації строку кредитування після 26 вересня 2021 року в порядку, передбаченому Договором (п.2.3), позивачем не надані.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , здійсненого ТОВ «Мілоан», вбачається що останнім за період з 27 серпня 2021 року по 26 вересня 2021 року було нараховано проценти в розмірі, погодженому в договорі, а саме - 3 937,5 грн., і комісію за оформлення кредиту у розмірі 1 050 грн. ОСОБА_1 здійснила часткову сплату тіла кредиту (1 203 грн.) та часткову сплату процентів по кредиту (3 435 грн.). З урахуванням цього, вона має невиконані зобов`язання перед кредитодавцем згідно договору про споживчий кредит №102706834 від 27 серпня 2021 року в розмірі 10 849,50 грн, з яких: 9 297 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 502,50 грн. - заборгованість за відсотками, 1 050 грн. - заборгованість за комісією.

ОСОБА_1 , заперечуючи факт укладення договору про споживчий кредит №102706834 від 27 серпня 2021 року, не надала доказів на підтвердження того, що розмір заборгованості є менший від того, який суд першої інстанції стягнув з неї.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Частиною 1 ст.1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

17 січня 2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №17-01/2022-54, за яким ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняв право грошової вимоги до боржників, перелік яких наведений у Реєстрі боржників (Додаток №3), у тому числі за договором про споживчий кредит №102706834 від 27 серпня 2021 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Згідно п.7.1 договору факторингу №17-01/2022-54 сторони домовилися, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 2026481,75 грн. Фактор здійснює фінансування на користь клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом 5 банківських днів з дати підписання цього договору.

Згідно платіжного доручення №321370005 від 18 січня 2022 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило оплату в користь ТОВ «Мілоан» на суму 2 026 481,75 грн., у зв`язку з чим ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняв право грошової вимоги до боржників, перелік яких наведений у Реєстрі боржників (Додаток №3).

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступив, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набув в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, перелік яких наведений у Реєстрі боржників (Додаток №3), про споживчий кредит №102706834 від 27 серпня 2021 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Пунктом 7 договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги сторони погодили ціну договору - 5 312 491,59 грн, строк оплати - протягом 1065 грн календарних днів з дати підписання сторонами цього договору та інше. На момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції граничний строк передбачений договором для оплати ціни позову не настав, у зв`язку з чим наявні підстави вважати, що на цей момент сторонами договору дотримано всіх його умов.

Відтак, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняв право грошової вимоги до боржників, перелік яких наведений у Реєстрі боржників (Додаток №3).

Враховуючи вищенаведене, позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки вказані права вимоги були передані (відступлені) від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» 27 серпня 2021 року, тобто після укладення договору про споживчий кредит та виникнення заборгованості, яку позивач набув в 10 січня 2023 року.

Доведеною є обставина отримання ОСОБА_1 грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені договором про споживчий кредит №102706834 від 27 серпня 2021 року, і не виконання взятих на себе зобов`язань; у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим допустила заборгованість.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з кредитного договору.

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконувала, допустила заборгованість, наявні підстави для стягнення заборгованості у примусовому порядку в загальному розмірі 10 849,50 грн, з яких: 9 297 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 502,50 грн. - заборгованість за відсотками, 1 050 грн. - заборгованість за комісією.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 16 квітня 2024 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м.Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, ) заборгованість в сумі 10 849,50 грн. (десять тисяч вісімсот сорок дев`ять грн. 50 коп.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 травня 2025 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: _______________Ю.Р.Мікуш__________________ Р.В. Савуляк