РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/24103/23

Провадження № 22-ц/4815/506/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Маринич В.В.

учасники справи:

заявник : ОСОБА_1

заінтересована особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради та ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційні скарги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради та представника ОСОБА_1 адвоката Бойчук О.П. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року, ухвалене в складі судді Першко О.О., присяжних Єрейської В.Л. та Лащук А.П., повний текст рішення складено 20.01.2025 року у справі №569/24103/23

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна.

Заяву мотивує тим, що його теща ОСОБА_3 хворіє на психічне захворювання та має II групу інвалідності загального захворювання. Внаслідок захворювання вона не здатна до самообслуговування, не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, потребує постійного стороннього догляду.

З метою забезпечення її особистих немайнових і майнових прав та інтересів, необхідно визнати її недієздатним і встановити над нею опіку. Він має можливість дбати про тещу, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати її догляд та лікування. При цьому, його дружина ОСОБА_4 на даний період часу встановлює опіку над своїм братом, який має таке ж психічне захворювання, що і теща, і не буде в змозі опікуватись обома психічно хворими одночасно.

Просив суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном недієздатної.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною та встановлено над нею опіку.

До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Встановлено строк дії даного рішення два роки з моменту набрання ним законної сили.

Роз`яснено заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше п`ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення.

В поданих апеляційних скаргах на рішення суду в частині відмови у призначенні опікуна, представник заявника та Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_3 є тещею ОСОБА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 28 вересня 2023 року.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_3 є інвалідом другої групи загального захворювання, непридатна до трудової діяльності у звичайних умовах виробництва, їй рекомендовано спостереження та лікування у психіатра.

За висновками амбулаторної судово-психіатричної первинної одноосібної експертизи №246/24 від 12 вересня 2024 року ОСОБА_3 виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїний синдром (F20.00-за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду). За своїм психічним станом позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до подання від 17.01.2025 року № 08-01-106/25 Виконавчий комітет Рівненської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне, у разі визнання ОСОБА_3 недієздатною призначити опікуном її зятя ОСОБА_1 , тобто заявника.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надано суду подання, в якому рекомендовано на кандидатуру опікуна ОСОБА_3 її зятя ОСОБА_1 , тобто заявника, який з липня 2022 року мобілізований до лав Збройних Сил України.

Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні АДРЕСА_1 , виданої Департаментом ЦТ та ЗНАП РМР № 25459 від 11 жовтня 2023 року, в квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_7 .

На момент подання заяви до суду ОСОБА_1 з липня 2022 року був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходить військову службу на даний час.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій - п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Встановивши, що ОСОБА_3 має тяжкий психічний розлад, який позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим вона потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто потребує опіки, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання її недієздатною.

Рішення суду першої інстанції в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.

Оскільки ОСОБА_1 з липня 2022 року призваний за мобілізацією та проходить військову службу, вказана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна ОСОБА_3 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про призначення опікуна із зазначених підстав.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 742/887/23 (провадження № 61-3316св24), та від 24 грудня 2024 року у справі № 716/662/24 (провадження № 61-13107св24).

Аргументи заявника про те, що у зв`язку з відмовою в задоволенні заяви про призначення опікуна обов`язки опікуна ні на кого не покладено, є безпідставними, оскільки відмова в задоволенні таких вимог не позбавляє орган опіки та піклування обов`язку вирішити питання опіки над недієздатною особою відповідно до законодавства.

Доводи апеляційної скарги про неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах, наведених у апеляційній скарзі, також є безпідставними, оскільки висновки, зроблені судом у цій справі, не суперечать висновкам Верховного Суду у справах, зазначених заявником у скарзі.

З огляду на викладене апеляційний сул дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до незгоди заявника з ухваленим у справі судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради та представника ОСОБА_1 адвоката Бойчук О.П. залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 січня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 травня 2025 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.