Справа № 342/1245/24
Провадження № 22-ц/4808/659/25
Головуючий у 1 інстанції Андріюк І. Г.
Суддя-доповідач Мальцева
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Василишин Л.В., Девляшевського В.А,

секретар Кузів А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Таксомбанк» адвоката Федорюк Ірини Ігорівни на заочне рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2025 року у справі за позовом Акціонерного Товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року Акціонерне товариства «Таксомбанк» звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09.11.2021 року між АТ «Таксомбанк» та ОСОБА_1 підписано Заяву № 857870 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таксомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». На підставі № 857870 ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок у гривні НОМЕР_1 з номером кредитного договору №002/12420131-SPвід 09.11.2021 року . Відповідно до умов договору позичальнику було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 48 000, 00 грн; процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 0,01 %. Строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився із умовами Публічної пропозиції (оферти) АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту на сайті банку, посилання на примірники якої, разом з додатками відповідач отримав у мобільному додатку «Sportbank», і з якою він ознайомлений, повністю згодний, зміст розуміє, положень якої зобов`язаався неухильно дотримуватися.Банк свої зобов`язання за договором виконав, проте відповідач не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитними коштами, а тому станом на 08 жовтня 2023 року у нього виникла заборгованість, яка становить 111 571,57 грн, з яких: 48 667,89 грн- заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена); 62 903,68 грн заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена).

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за договором №002/12420131-SPвід 09.11.2021 року в розмірі 111 571,57 грн, що складається з 48 667,89 грн - заборгованість за тілом кредиту, 62 903,68 грн заборгованість за процентами, стягнути понесені судові витрати.

Заочним рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2025 рокупозов АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» кредитну заборгованість за заявою договором №002/12420131-SP від 09.11.2021 по тілу кредиту у розмірі 48667,89 гривень 89 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» 1057 гривень судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача Акціонерного товариства «Таксомбанк» адвокат Федорюк І. І. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що відповідачу було надано послугу Кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування в сумі 48 000 грн, з процентною ставкою 0,01 %, строк користування 12 місяців. Позичальник грубо порушив умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 111 571,57 грн, з яких: 48 667,89 грн- заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена); 62 903,68 грн заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена).

Вказує, що в пункті 2 Заяви № 1138628 від 09.11.2021 року ОСОБА_1 підтвердив, що перед підписанням цієї Заяви ознайомився із публічною пропозицією разом з додатками, в тому числі частиною Публічної пропозиції, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту, посилання на примірник якої отримала в мобільному додатку «Sportbank». Наведене свідчить про те, що в момент укладення договору, між сторонами у справі було досягнуто домовленості щодо Заяви/Договору про відкриття Клієнту банківського рахунку, його обслуговування, тарифів та процентів.

Сторони погодили, що відповідно до умов Заяв, Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів Україні», відповідач зобов`язаний оплачувати послуги банку та несе відповідальність за всі проведені операції.

Заяву-анкету було укладено у належній (письмовій) формі, в момент укладення договору між Банком та відповідачкою було досягнуто домовленості щодо Заяви/Договору про відкриття клієнту банківського рахунку, його обслуговування, тарифів та комісій Банку в цілому і щодо всіх його пунктів, якими передбачено умови його виконання. Отже, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України Банк належним чином виконував умови Договору.

Відповідач на момент укладення Договору не вважала його умови несправедливими, свідомо підписала Заяву та інші документи з метою подальшого отримання банківської карти та коштів/встановленого ліміту на ній для власних цілей, сума яких попередньо була погоджена.

Звертає увагу суду на те, що відповідачу надана банківська картка, в межах проекту «Sportbank», тому він сам вправі вирішувати, коли і як використовувати наданий їй кредитний ліміт. ОСОБА_1 активно користувався кредитною карткою, а також погашав кредитну заборгованість, про що свідчить розрахунок заборгованості та виписки про рух коштів по рахунку. Отже, відмова суду у стягненні заборгованих процентів є незаконною.

Позивач вважає, що оскаржене судове рішення є необґрунтованим, тому просить заочне рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2025 року скасувати та задовольнити позов в повному розмірі.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання позивач АТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, проте належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання. При цьому встановлено, що судові повістки про виклик його у судове засідання на 27 травня 2025 року та 03 червня 2025 року направлені ОСОБА_1 за адресою його реєстрації відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-франківській області від 21.10.2024 №4993 ( АДРЕСА_1 ). Номер телефону або електронна адреса відповідача, за якими його було б можливо додатково повідомити, в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд був позбавлений можливості використати альтернативні способи комунікації.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17,від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20, від 09 листопада 2023 року у справі № 753/114/22 (провадження № 61-6264ск23).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про її розгляд, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 09.11.2021 р відповідно до заяви № 857870 приєднався до частини 1 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських послуг, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (а.с.24)

Відповідно до змісту заяви №857870 про приєднання до ч.2 Публічної пропозиції ОСОБА_1 просив АТ «ТАСКОМБАНК» відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті на його ім`я, надати послугу кредитування рахунку та встановити ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлений в Тарифах, та складає 100 000 грн (а.с.16-19).

На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 відкрито поточний рахунку у гривні № НОМЕР_1 , з номером кредитного договору № 002/12420131-SP (а.с.15).

Згідно повідомлення вимоги від 08.09.2023 року №156279 АТ «ТАСКОМБАНК» вказано ОСОБА_1 щодо наявної заборгованості по кредиту станом на 08.09.2023 року у розмірі 48 667,89 грн - основний борг, 62 903,68 грн строкова заборгованість за відсотками та повідомлено про необхідність сплати заборгованість у 30-денний строк з дня отримання повідомлення (а.с.12)

Відповідно до п. 8.1. Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» клієнт підписанням Заяви-анкети або Заяви про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції приймає в повному обсязі умови Публічної пропозиції (разом з усіма додатками), в тому числі умови щодо кредитування рахунку та приймає (підписує) паспорт споживчого кредиту. При цьому, сторони погоджуються, що умови договору в частині кредитування рахунку, які приймає клієнт містять всі істотні умови договору про надання споживчого кредиту, обов`язковість яких визначена законодавством України, в тому числі загальний ліміт кредитування рахунку, в межах якого відповідно до умов договору банком для клієнта встановлюється ліміт кредитування рахунку.

Згідно з п. 8.5. підтвердженням погодження клієнтом встановленого ліміту кредитування рахунку/зміни ліміту кредитування є здійснені клієнтом операції з розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкового переказу після встановлення або зміни ліміту кредитування рахунку.

Відповідно до п. 8.6. клієнт може відмовитись від одержання кредиту шляхом не допущення здійснення операцій за рахунком за рахунок кредиту та/або ініціювати скасування ліміту кредитування рахунку шляхом направлення відповідного повідомлення узгодженими каналами зв`язку. Клієнт може також ініціювати зменшення/встановлення нульового ліміту кредитування рахунку шляхом ініціювання таких змін в мобільному додатку «Sportbank». Зміна ліміту кредитування рахунку здійснюються банком протягом 48 годин шляхом відображення банком в Мобільному додатку «Sportbank» нового розміру ліміту кредитування рахунку.

Відповідно до п. 8.10. за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти. Тип процентної ставки - фіксована. Розмір процентної ставки, вказується в тарифах та залежить від виду операцій, які здійснює клієнт за рахунок кредиту та терміну фактичного користування кредитом. Розмір процентної ставки, що вказаний в тарифах, може бути змінений шляхом внесення змін до даної публічної пропозиції в порядку, передбаченому розділом 11 публічної пропозиції. Такі зміни застосовуються виключно до кредитної заборгованості, що виникає в межах ліміту кредитування рахунку, після внесення таких змін. До заборгованості, що виникла в межах ліміту кредитування рахунку, до моменту внесення змін в розмір процентної ставки, застосовується процентна ставка визначена тарифами, які діяли на момент виникнення кредитної заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 002/12420131-SP від 09.11.2021 станом на 08.10.2023 р. у ОСОБА_1 утворилася заборгованість, у розмірі 111 571,57 грн, з яких:- заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 48 667,89 грн; - заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) 62 903,68 грн (а.с. 67).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ «Таскомбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку заборгованості за наданим кредитом (простроченим тілом кредиту).

Позивачем не надано суду належних доказів, які б містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, а наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором №002/1242031-SP від 09.11.2021 року на 08.10.2023 року є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог, тому підстав для стягнення з відповідача заборгованості в частині сплати відсотків за ним немає.

Отже, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за наданим кредитом (простроченим тілом кредиту) в розмірі 48667,89 гривень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Отже, у випадку настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Встановлено, що відповідно до заяви 09.11.2021 р ОСОБА_1 підписав заяву-анкету № 857870 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».

Згідно з пунктом 1.2.2. заяви № 857870 для створення удосконаленого електронного підпису засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, та підтвердив, що створений удосконалений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення, що ініційоване ним в мобільному додатку буде мати рівнозначні юридичні наслідки з направленням його власноручного підпису на правочини та документи складені на паперових носіях.

Відповідно до п.6 даної Заяви ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/удосконалений електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку згідно з договором.

Згідно з довідкою АТ «Таскомбанк» ОСОБА_1 з 09.11.2021 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , відкритий до заяви-анкети №857870 з номером кредитного договору № 002/12420131-SP від 09.11.2021, № картки НОМЕР_2 , відкритого у АТ «Таскомбанк».

Банк надав розрахунок заборгованості по кредитному договору № 002/12420131-SP від 09.11.2021 та виписки станом на 08.10.2023 р., де розрахував заборгованість, у розмірі 111 571,57 грн, з яких:- заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 48 667,89 грн; - заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) 62 903,68 грн.

З виписки по картці за договором від 09.11.2021 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, періодично погашаючи кредит.

08 вересня 2023 року на адресу ОСОБА_1 було направлене повідомлення-вимога №156279 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 09.11. 2021 року та надано можливість протягом 30 календарних днів добровільно погасити кредит у повному обсязі. Однак у визначенні строки зазначені вимоги відповідачем не виконані.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зчастиною 1статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, АТ «Таскомбанк» посилалось на те, що між сторонами був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак він не виконав зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин АТ «Таскомбанк» надало суду заяву-анкету №857870 від 09.11.2021 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк», Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» і Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в АТ «Таскомбанк», розрахунок заборгованості по кредитному договору від 09.11.2021, виписки по особовому рахунку за період з 09.11.2021 по25.07.2023.

Згідно з розрахуном заборгованості по кредитному договору № 002/12420131-SP від 09.11.2021 та виписками, станом на 08.10.2023 р. утворилася заборгованість у розмірі 111 571,57 грн, з яких:- заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 48 667,89 грн; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) 62 903,68 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, підписана відповідачем ОСОБА_2 заява - анкета №857870 від 09.11.2021 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» не містить жодних даних щодо процентної ставки за користування кредитними коштами.

Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських,фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank»,Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в АТ «Таскомбанк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначає, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки позичальника і банку, відповідальність сторін, а також інші умови.

Проте вказані документи не підписані відповідачем ОСОБА_2 , і матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в АТ «Таскомбанк» розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву №857870 від 09.11.2021.

Таким чином, за відсутності достатніх підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу умови Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в АТ «Таскомбанк»(а.с.30-36), долучений позивачем при поданні позову, відсутність у заяві - анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку із цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, яка згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ «Таскомбанк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом нарахованої заборгованості за відсотками.

Таким чином, АТ «Таскомбанк» не довело укладення з ОСОБА_2 кредитного договору на умовах, які зазначені в позові.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «Таскомбанк» відсотків за користування кредитними коштами, а тому з відповідача підлягає стягненню лише сума фактично отриманих та неповернутих коштів.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018року №75 (далі Положення) визначено, що банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як клієнтські рахунки та виписки з них. Відповідно до пункту 62 Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують отримання коштів, їх рух по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28 жовтня2020року у справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня2020року у справі №278/2177/15-ц, від 25 травня 2021року у справі №554/4300/16-ц, від 07 грудня 2022 року у справі №298/825/15-ц.

Дослідивши виписки про рух грошових коштів та розрахунок заборгованості, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості у розмірі 48 667,89 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена).

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що банком було надано послугу Кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування в сумі 48 000 грн, з процентною ставкою 0,01 %, строк користування 12 місяців, і позичальник грубо порушив умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 111 571,57 грн, з яких: 48 667,89 грн- заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена); 62 903,68 грн заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена), оскільки у спірному випадку посилання на право нараховувати відсотки на підставі Тариф та Публічну пропозицію як невід`ємні частини кредитного договору є безпідставними - вони не підписані позичальником. Доказів того, що саме ці Тарифи та умови обслуговування(а.с.39-37), які долучені позивачем до позовної заяви розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, матеріали справи не містять.

У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція (оферта) Банку на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank» і Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в Банку, що розміщені на офіційному сайті позивача https://taskombank.ua/ та https://sportbank.com.ua/ могли змінюватися самим АТ «Таскомбанк», у період - з дня виникнення спірних правовідносин (09.11.2021 року) до дня звернення до суду із вказаним позовом (07.10.2024 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Публічну пропозицію (оферту) та Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб Банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Надані АТ «Таскомбанк» умови публічної пропозиції (оферти) на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank» і Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в Банку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в документі про умови кредитування, який безпосередньо підписаний позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання банківських послуг в Таскомбанку, надані банком Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в Банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Враховуючи вищевикладене,суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Таскомбанк».

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскарженого рішення. При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таксомбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст складено 04 червня 2025 року.

Судді Є.Є. Мальцева

Л.В.Василишин

В.А.Девляшевський