Справа № 595/580/25
Провадження № 2/595/269/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до Трибухівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до Трибухівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту правовстановлюючого документу.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2064 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:1002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт від 27 березня 2000 року, посвідчений секретарем Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №29. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Іванів Л.І. із заявою щодо оформлення спадщини за заповітом, а саме на земельну ділянку площею 0,2064 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:1002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки у змісті заповіту посвідченого 27.03.2000, секретарем виконавчого комітету Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області ОСОБА_4 , зареєстрованого за №29, у відомостях щодо заповідача зазначено: « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про смерть, у відомостях про померлу особу зазначено як « ОСОБА_2 ». Внаслідок вказаної помилки позивач не має змоги оформити спадщину, оскільки є невідповідність між заповітом посвідченим 27.03.2000, секретарем виконавчого комітету Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області Баліцьким В.І., зареєстрованим за №29 та свідоцтвом про смерть матері позивача, а тому виникла необхідність встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу та визнати за позивачкою право на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо розгляду справи у підготовчому судовому засіданні.

Представник відповідача Трибухівської сільської ради в судове засідання не з`явився, згідно відзиву на позовну заяву позовні вимоги визнає повністю, просить суд розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Трибухівці померла ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, у виді: земельної ділянки площею 0,2064 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:1002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Після смерті ОСОБА_2 спадщина відкрилася за заповітом, який був складений нею 27 березня 2000 року і посвідчений секретарем виконавчого комітету Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області Баліцьким В.І., зареєстрованим за №29.

Як вбачається із свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, спадкодавець записана як « ОСОБА_2 », проте у заповіті складеному 27 березня 2000 року спадкодавець вказана як « ОСОБА_2 ». Також, із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Дружбівською сільською радою Бучацького району, вбачається, що спадкодавець записана як « ОСОБА_2 ».

Згідно вказаного заповіту спадкодавець ОСОБА_2 житловий і господарські будинки і все належне майно, які розташовані в с. Трибухівці заповіла позивачу ОСОБА_1 .

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,2064 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:1002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12.

Згідно із довідкою №34 від 22.01.2025 року виданою Трибухівським сільським головою, на момент смерті ОСОБА_2 разом із спадкодавцем постійно проживали: дочка ОСОБА_1 , чоловік дочки ОСОБА_5 , онук ОСОБА_1 , онук ОСОБА_1 , за наявними в сільській раді відомостями ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений Трибухівською сільською радою 27.03.2000, за реєстровим №29.

Позивач є спадкоємцем за заповітом та звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Іванів Л.І. за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до відповіді № 29/01-16 від 12.02.2025, виданої приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу, вбачається, що розглянувши та вивчивши подані спадкоємцем документи, нотаріусом встановлено, що: у змісті заповіту посвідченого 27 березня 2000 року, Трибухівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, зареєстровано в реєстрі за №29, у відомостях щодо заповідача зазначено як: « ОСОБА_2 »; в свідоцтві про смерть, у відомостях про померлу особу зазначено як « ОСОБА_2 ». Враховуючи наведене, нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання.

Як вбачається із довідки №195 від 14.04.2025 року виданої секретарем Трибухівської сільської ради, ОСОБА_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є одна і та ж особа. Іншої особи з таким прізвищем, ім`ям, по батькові на території Трибухівської сільської ради немає.

Зі змісту роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та п.26 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що в позовному провадженні факт не може встановлюватися сам по собі в якості окремої позовної вимоги, а є предметом доказування, як обставина справи, що має юридичне значення для підтвердження вимог у існуючому спорі про право, що розглядається судом і підлягає встановленню в мотивувальній частині при ухвалені рішення.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_2 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

У відповідності до положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку згідно ст. 1241 ЦК України судом не встановлено.

Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,200,263-265 ЦПК України, ст.ст.1220-1223,1233-1236,1268,1269 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту від 27 березня 2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області Баліцьким Володимиром Івановичем та зареєстровано в реєстрі за №29, складеного від імені « ОСОБА_2 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2064 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:003:1002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 12, в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Р. О. Содомора