Справа № 182/1357/25
Провадження № 2/0182/1596/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.05.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про споживчий кредит та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 461/1212 від 27.12.2018 року в розмірі 174 439,76 грн., та у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку (кадастровий номер №:03:18:0177), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0536 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташований на ній житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 57,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

27.12.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 461/1212, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 161000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 19,99% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24.12.2038 року, строком на 240 місяців, на придбання об`єкта нерухомості за договором купівлі-продажу.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за вказаним вище договором про споживчий кредит 27.12.2048 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір №461/1212/1. Предметом іпотеки за Іпотечним договором є земельна ділянка (кадастровий номер №:03:18:0177), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0536 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташований на ній житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 57,7 кв.м.

Банк взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит виконав в повному обсязі і належним чином.

Позичальником не дотримано вимоги п.п.3.3.3, 4.3. кредитного договору, та дорущено прострочення платежу по поверненню основного боргу починаючи з 26.08.2022 та проценти починаючи з 26.07.2022.

У зв`язку з невиконанням умов погашення заборгованості за кредитним договором станом на 27.02.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 174439,76 грн., з яких : заборгованість за основним боргом (кредитом) 154218,84 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 20220,92 грн.

30.09.2024 року на виконання положень п.3.9.кредитного договору Банк засобами поштового зв`язку направив на адресу реєстрації позичальника цінним листом з описом вкладення вимогу №55/5.4-02/122132/2024 про дострокове повернення кредиту. Зазначеною вимогою було надано шістдесятиденний строк для погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі та попереджено, що уразі невиконання вимоги у встановлений строк заборгованість буде стягнуто в судовому порядку. Однак лист з вимогою повернувся на адресу Банку неврученою з причин «неможливістю вручення адресату».

Станом на дату подання позову, вимоги АТ «Ощадбанк» відповідачем не виконані, заборгованість за кредитним договором не погашена.

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою про відкриття провадження від 14.04.2025 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився але подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.120-123).

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.12.2018 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит (на придбання нерухомості) № 461/1212 (а.с.9-17).

Згідно умов договору ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 161 000, 00 грн. Кредит надано на 240 місяців з остаточним терміном повернення не пізніше 24.12.2038 року, зі сплатою 92,99% річних за користування кредитом.

Згідно п. 3.3.3 договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту щомісячно рівними частинами в розмірі 2733,84 грн. та сплатити проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу за кредитом, комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим договором) щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним починаючи з січня 2019 року.

Зазначені істотні умови договору викладені у паспорті споживчого кредиту з яким ознайомився ОСОБА_1 , підписавши його (а.с.21-22).

На дату надання паспорту споживчого кредиту 22.10.2018 складено графік платежів з яким також ознайомився ОСОБА_1 (а.с.22 на звороті - 24).

Банк виконав свої зобов`язання, перерахувавши на поточний рахунок продавців нерухомого майна кошти в розмірі 161000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами від 27.12.2018 (а.с.27,28).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит №461/1212 від 27.12.2018, між банком та ОСОБА_1 , 27.12.2018 укладено іпотечний договір (посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О., зареєстрований в реєстрі за №5932). Предметом іпотеки за іпотечним договором є земельна ділянка (кадастровий номер №:03:18:0177), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0536 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташований на ній житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 57,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.63-68).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано державне обтяження на вищевказаний будинок (а.с.72).

ОСОБА_1 використав надані банком грошові кошти, придбавши будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.12.2018 (а.с.25-26).

Відповідач належним чином не виконує умови договору про споживчий кредит №461/1212 від 27.12.2018, а тому станом на 27.02.2025 виникла заборгованість в розмірі 174439 грн. 76 коп., що складається із заборгованості за основним боргом 154218 грн. 84 коп., заборгованості за процентами 20220 грн. 92 коп. (а.с.73-75).

Банк неодноразово повідомляв відповідача про наявність простроченої заборгованості та необхідність дострокового повернення кредиту, що підтверджується листами Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (а.с.79-81).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша ст.611 ЦК України).

Частиною першою ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини другої ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша ст.546 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

За ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Отже, застосування такого способу захисту права, як звернення стягнення на предмет іпотеки, пов`язане виключно з невиконанням основного зобов`язання у встановлений строк (термін).

У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

Згідно вимог п. 3.9.1 договору про споживчий кредит банк має право у випадку, якщо будуть мати місце випадки невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань та недотримання умов передбачених кредитним договором, зокрема, затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом, інших платежів на три календарні місяці, вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом із будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за кредитним договором).

Згідно вимог п. 4.2.2 кредитного договору, банк має право у випадку виникнення простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами більше ніж на три місяці, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів та стягнути заборгованість в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Відповідно до вимог п. 4.1.5 іпотечного договору, іпотекодержатель/позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою, а якщо вимога не буде задоволена, незалежно від настання строку виконання зобов`язання, звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема у разі, невиконання та/або неналежного виконання іпотекодавцем кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до кредитного договору, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 3 (трьох) місяців).

Згідно з п. 7 договору іпотеки, іпотекодавець передає іпотекодержателю за даним договором право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, що є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Відповідно до п. 7.3.1 за вибором іпотекодержателя застосовується один з наведених способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя - за рішенням суду.

Частинами першою та четвертою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 521/6555/14-ц вказав, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України у вказаній редакції Кодексу).

Окрім цього, оскільки в даному випадку позичальник та іпотекодавець є однією і тією ж фізичною особою, наявні підстави для стягнення з боржника наявної заборгованості одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення цієї заборгованості. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі № 6- 1080дс15.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня (постанова № 361/7543/17 від 19.05.2020 Велика Палата Верховного Суду).

Також слід враховувати, що забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення суми кредиту та оплати процентів за договором про споживчий кредит (на придбання нерухомості) №461/1212 від 27.12.2018, то позивач має право звернути стягнення на майно, яке належить відповідачу, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 27.12.2018 і реалізувати його для погашення зобов`язань у порядку, встановленому умовами іпотечного договору згідно з чинним законодавством.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням зазначеного вище, а також того, що відповідач визнає позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та існують правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги АТ «Ощадбанк» суд вважає необхідним також зазначити таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти на день ухвалення рішення.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту: «5-2. у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Ураховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Отже, суд дійшов висновку, що зазначені норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону України «Про іпотеку», а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період, та надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.

Тобто, зупинення положень Закону України «Про іпотеку» в частині реалізації предмета іпотеки є фактично відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак такі положення не передбачають втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє реалізацію предмета іпотеки шляхом продажу на електронних аукціонах.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 22 червня 2022 року № 296/7213/15.

Ураховуючи, що нерухоме майно належить фізичній особі, нерухоме майно передано в іпотеку за споживчим кредитом, зобов`язання виникло за договором, який укладений до 17 березня 2022 року, а також після 17 березня 2022 року до договору не вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій, тому слід зупинити виконання рішення суду на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Також, на підставіч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 247, 200, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 575, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про споживчий кредит та звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит №461/1212 від 27.12.2018 в розмірі 174439 грн. 76 коп. (сто сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять дев`ять грн. 76 коп.).

У рахунок погашення заборгованості за договором про споживчий кредит №461/1212 від 27.12.2018 в розмірі 174439 грн. 76 коп. (сто сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять дев`ять грн. 76 коп.) звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку (кадастровий номер №:03:18:0177), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0536 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташований на ній житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 57,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , шляхом реалізації предмета іпотеки на електронних аукціонах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, що має бути визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.).

Зупинити виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева