Справа № 740/3253/24
Провадження № 2/740/76/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.

за участі секретарів судового засідання - Ісаєнко А. М., Пучки М. С.,

учасники справи:

- представник позивачки - адвокат Ткаченко Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай),

установив:

У травні 2024 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, вимоги якого уточнила під час розгляду справи, та просила встановити факт належності ОСОБА_3 , 1908 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифіката на право на земельну частку (пай) колишнього КСП "Обрій" Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області серії ЧН № 003246, зареєстрованого 16.07.1996 за № 739 на ОСОБА_4 , та визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Обрій» Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області площею 3,7 умовних кадастрових гектарів без визначення частки в натурі (на місцевості).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_5 , спадщину після якої прийняла позивачка, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. За життя ОСОБА_5 прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_6 залишив заповіт, згідно з яким все своє майно заповів дружині ОСОБА_5 . У свою чергу ОСОБА_6 за життя успадкував, але не оформив спадкових прав на земельну частку (пай), яка належала його матері ОСОБА_3 . Крім того, із заявою до нотаріуса звернувся син ОСОБА_6 - ОСОБА_2 , який на день смерті батька не був пенсійного віку, не мав інвалідності І-ІІІ групи , а тому враховуючи наявність заповіту, не має права на спадкування обов`язкової частки у спадщині на підставі ст. 535 ЦК УРСР. У березні 2024 року позивачка звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті матері на вищевказану земельну частку (пай). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку їй відмовлено у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документа на ім`я ОСОБА_3 , оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім`я ОСОБА_4 . Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Ніжинська районна державна адміністрація відмовили позивачці у виправленні описок у частині написання імені власниці сертифіката, а тому за захистом своїх прав позивачка звернулася до суду з указаним позовом.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16 липня 2024 року 08-30 год., яке відкладено на 26 серпня 2024 року 10-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 серпня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 10 жовтня 2024 року 09-00 год., який у подальшому відкладено на 29 січня 2025 року 15-00 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2025 року задоволено клопотання представника позивачки, постановлено повернутися на стадію підготовчого провадження.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2025 року прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог, підготовче засідання відкладено на 20 лютого 2025 року 15-30 год.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 лютого 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 28 березня 2025 року 10-00 год., який відкладено на 05 травня 2025 року 11-00 год.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_8 постійно проживала в будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке розташоване біля будинковолодіння рідного брата свідка. На момент смерті (десь у 90-х роках) жінка проживала одиноко. Він дружив з онуком жінки - ОСОБА_9 та чув, як він постійно казав на бабу « ОСОБА_10 », так зверталися до жінки й інші односельці. Також пояснив, що старші люди із села постійно називали жінку «ОСОБА_10», « ОСОБА_11 », але у паспорті вона має інше ім`я, чи « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 » - йому невідомо. Також пояснив, що позивачка є дочкою жінки, на якій одружився син ОСОБА_10 , він з нею особисто незнайомий.

В останнє судове засідання, призначене на 05 травня 2025 року 11-00 год., учасники справи не з`явилися.

Представник позивачки - адвокат Ткаченко Д. А. подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - Талалаївської сільської ради Чернігівської області - Ганна Ярмоленко подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та прийняти рішення згідно з чинним законодавством.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, при цьому належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, жодних заяв/клопотань до суду - не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що за повідомленням в. о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 22.04.2022 № С-637/0-676/6-24 колективному сільськогосподарському підприємству КСП «Обрій» Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області був виданий державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ЧН № 000026, який зареєстрований 04.08.1995 за № 2; ОСОБА_4 включена до списку громадян, що мають право на середню земельну частку при роздержавленні і приватизації земель КСП «Обрій» Ніжинського району Чернігівської області; ОСОБА_4 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 003246 колишнього КСП «Обрій» Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на підставі розпорядження Ніжинської районної державної адміністрації № 167 від 31.05.1996, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 739 від 16.07.1996, розмір земельної частки (пай) становить 3,7 в умовних кадастрових гектарах; державні акти на право власності на земельні ділянки взамін на вищезазначений сертифікат ОСОБА_4 не отримувала (а. с. 12).

У газеті «Вісті» від 04.04.2024 № 14 (1482) розміщено оголошення про втрату сертифіката на земельну частку (пай) КСП «Обрій» Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області серії ЧН № 003246 від 16.07.1996, виданого на ім`я ОСОБА_4 (а. с. 15, 16).

Згідно з довідкою секретаря Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області - Ганни Ярмоленко від 22.01.2025 № 02-26/99 за адресою: АДРЕСА_1 за періоди згідно з погосподарськими книгами № 1 за 1950-1952, № 4 за 1953-1955, № 13 за 1955-1957, № 7 за 1964-1966, № 8 за 1967-1970, № 8 за 1974-1976, № 8 за 1983-1985, № 8 за 1986-1990, № 21 за 1991-1995, № 15 за 1996-2000 проживали, зокрема, ОСОБА_3 ОСОБА_10 ( ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ), 1908 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 108 - зворот - 121).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.09.1999 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 на праві приватної власності (а. с. 124).

За повідомленням начальника Ніжинського відділу ДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області - Світлани Катрухи від 22.01.2025 у відділі наявний актовий запис про смерть № 34 від 23.07.1998 на ОСОБА_3 та відсутній актовий запис про смерть на ОСОБА_4 (а. с. 125 - зворот).

У метричній книзі за 1908 рік, яка надана представнику позивачки директором Державного архіву Чернігівської області, міститься актовий запис про народження ОСОБА_16 (а. с. 130).

Як убачається з листа в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - Надії Чіпак від 27.01.2025, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, як орган державної влади, що здійснює свої повноваження у сфері регулювання земельних відносин лише у межах повноважень та у спосіб, що встановлені відповідними нормами чинного законодавства, не має повноважень вчинити дії щодо внесення виправлення до сертифіката на право на земельну частку (пай) та списку громадян-членів КСП ім. Чапаєва, а саме замість ОСОБА_4 вказати ОСОБА_3 (а. с. 127).

З копії спадкової справи № 221/1999, заведеної до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , убачається, що за життя вона склала заповіт від 30.09.1999, згідно з яким все своє майно заповідала сину ОСОБА_6 , який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 31-34).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 28).

ОСОБА_6 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з ним на день смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою сільського голови Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області - Людмили Андрусенко від 23.11.2021 № 03-29/1257 (а. с. 13).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_5 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 (а. с. 11).

З копії спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , убачається, що за життя ОСОБА_6 склав заповіт, згідно з яким усе своє майно, де б воно не було та з чого не складалося заповідав дружині ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину шляхом подання заяви.

ОСОБА_5 є матір`ю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 9).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 8).

Згідно з довідкою від 17.04.2024 № 15-11/170, виданою старостою Ніжинського старостинського округу № 3 Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області - Володимиром Орлом, ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована та мешкала по АДРЕСА_2 ; на день смерті та протягом 6 місяців з дня смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 - дочка померлої (а. с. 10).

Відповідно до копії заповіту від 11.04.2005 ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не була та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на момент смерті і на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_1 (а. с. 39), яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у АДРЕСА_2 (а. с. 40).

Постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори - Світлани Репех від 19.03.2024 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Обрій» на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, що належала ОСОБА_3 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (а. с. 14).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У п. 1 указаної постанови зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 зазначеної постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР).

За змістом ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні чи непрацездатні діти спадкодавця (у томі числі усиновлені), а також непрацездатні вдова (вдівець), батьки (усиновлювачі) та утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше 2/3 частин, які належали б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

За ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За положеннями ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (ст. 534, 553, 555 цього Кодексу).

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, для оформлення права на спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Разом з цим у п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відмова в оформленні права власності на земельну ділянку свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в судовому порядку.

Положеннями ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Отже, установлено, що ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай), була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, однак за життя не одержала сертифіката на право власності на земельну частку (пай). У свою чергу спадкоємці не позбавлені можливості звернутися до суду та успадкувати право на земельну частку (пай), що належало спадкодавцю. Однак у зв`язку з наявністю розбіжності у написанні імені власниці сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 003246, її спадкоємці позбавлені можливості оформити право власності на вказану земельну частку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай), який просить установити позивачка, знайшов своє підтвердження матеріалами справи.

Як убачається зі спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_3 , спадщину після її смерті прийняв син ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після якого спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 - мати позивачки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свою чергу позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 .

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), який належав ОСОБА_3 , а тому позов підлягає задоволенню. При цьому зі справи не вбачається, що набуття позивачкою права власності на зазначену земельну частку (пай) порушує права та законні інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 247, 315, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Установити факт належності ОСОБА_3 (1908 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , сертифіката на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Обрій» Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області серії ЧН № 003246, зареєстрованого 16 липня 1996 року за № 739 на ім`я ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ) право власності у порядку спадкування на земельну частку (пай) колишнього КСП «Обрій» площею 3,7 умовних кадастрових гектарів без визначення частки в натурі (на місцевості) згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 003246, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 16.07.1996 за № 739, що належало ОСОБА_17 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко