Провадження № 2-др/522/82/25
Приморський районний суду м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С. розглянув в письмову провадженні (без виклику сторін) заяву Приватного підприємства «КК Коін» про ухвалення додаткового судового рішення.
Рішенням суду від 06.03.2025 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «КК Коін» заборгованість у розмірі 4 100,73 грн. та судовий збір.

10.03.2025 адвокат позивача подав заяву про стягнення з відповідача судових витрат, сплачених за надання правової допомоги у розмірі 10 000 грн.

25.03.2025 представник відповідача подав заперечення на заяву, просив залишити її заяву без розгляду, так як позивач пропустив строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення після ухвалення основного рішення. Крім того, розмір витрат не є співмірним із предметом спору.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходив з наступного.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішення у справі ухвалено 06.03.2025, заяву про ухвалення додаткового рішення направлено до суду 10.03.2025, представник позивача зазначав про подання доказів на підтвердження понесення них витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення. Відтак відсутні підстави для залишення без розгляду заяви.

15.10.2024 між адвокатом Ніц А.С. та ПП «КК Коін» (клієнт) укладено Договір №1/10.2024 про надання правничої (правової) допомоги, за умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту у справі № 522/15891/23 за позовом ПП «КК Коін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (п.1.1 Договору).

Вартість послуг адвоката за цим договором є фіксованою та складає 10 000 грн. (п. 3.1 Договору).

Згідно з Актом від 07.03.2025 здачі-приймання викопаних робіт (наданих послуг) №1 до Договору №1/10.2024 про надання правової допомоги від 15.10.2024, який підписано сторонами договору, адвокатом надано наступну правничу допомогу:

- подання заяви до суду про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду;

- складання та надсилання процесуального документа - заява про зменшення позовних вимог у справі;

- участь у двох судових засіданнях.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, на яку ж і покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, зробленій у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

В даному випадку сума гонорару адвоката є фіксованою, а тому не залежить від обсягу часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Позивач у позові не зазначив попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу взагалі.

Адвокат Ніц А.С. через Електронний суд 14.11.2024 подав в інтересах клієнта заяву про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи. Надаючи оцінку необхідності подання такої заяви, суд звертає увагу, що угода про надання правової допомоги укладена між сторонами 15.10.2024, тобто майже за місяць до подання адвокатом заяви про відкладення судового засідання, у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи. Крім того, адвокат має можливість дистаційно ознайомитись з матеріалами справи через Електронний Суд.

Отже, необхідність цих витрат є безпідставною.

Заява про зменшення позовних вимог подана адвокатом Ніц А.С. через електронний суд 05.03.2025. Ії зміст складає лише посилання заявника на те, що борг був частково сплачений. Крім того, це процесуальне право сторони позивача, яке не повинно покладатись у вигляді сплати за цю послугу на відповідача.

Адвокат Ніц А.С. брав участь у судових засіданнях 21.01.2025 та 05.03.2025.

Надаючи оцінку складності даної справи, суд вважає, що предмет позову є типовим, та не потребує докладання значних зусиль для підготовки та написання позову. Ціна позову є невеликою, складає 4 100,73 грн., що є значно меншою сумою, ніж гонорар адвоката 10 000 грн. Справа розглянута в спрощеному провадженні. Відповідач заперечує щодо співмірності витрат на правничу допомогу та складності справи.

Отже, оцінюючи характер наданої адвокатом клієнту правової допомоги відповідно до представлених документів, враховуючи фіксованість розміру гонорару адвоката, та наявність заперечень щодо суми витрат з боку відповідача, керуючись критеріями, що визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України та частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України та враховуючи дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності (співмірності) витрат на оплату послуг адвоката предмет спору, складності справи, значення справи для сторін, встановлений обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відсутність попереднього визначення орієнтовної суми витрат на правничу допомогу, суд вважає справедливим відшкодування ПП «КК «Коін» судових витрат на правничу допомогу за представлення інтересів позивача адвокатом у суді першої інстанції в сумі 1 000 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного підприємства «КК Коін» про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «КК Коін» () судові витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ярема Х.С.