Справа № 646/3563/25
Провадження № 2-о/646/89/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.25 м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий - суддя Серпутько Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Соболь Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконуюча обов`язки завідувача Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області державний нотаріус Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Полтавська Катерина Сергіївна, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт того, що вона ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_2 ), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Сенькове Куп`янського району Харківської області.

В обґрунтування заяви, заявниця посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Сенківською сільською радою Куп`янського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Однак при зверненні заявниці до в.о. завідувача Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області державний нотаріус Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Полтавської К.С. для одержання свідоцтва про право на спадщину, заявниці відмовлено у зв`язку з тим, що не встановлено родинного зв`язку між заявницею та її матір`ю та запропоновано звернутися до суду з питанням про встановлення факту родинних відносин між нею та померлою матір`ю, так як у документах у прізвищі матері виявлено невідповідності.

Тому заявниця змушена звернутися до суду, оскільки іншим позасудовим шляхом факт родинних відносин встановити не можливо.

Ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито окреме провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У судове засідання заявниця не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила заяву задовольнити та справу розглянути без її участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про місце та час його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За правилами ч. 2 ст. 315 ЦПК, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

За приписами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 12.12.1951 року (далі - мовою оригіналу), ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Сенькове Куп`янського району Харківської області. Матір`ю у свідоцтві зазначена ОСОБА_5 (російською мовою). Запис про батька відсутній.

Після отримання паспорта громадянина України ОСОБА_5 була документована як ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Куп`янським МГВ УМВС України в Харківській області 31.03.1997 року).

Заявниця ОСОБА_6 , 1944 р.н., уклала шлюб із ОСОБА_7 , 1941 р.н., після чого змінила прізвище на « ОСОБА_8 », відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 03.10.1964.

Крім того, факт родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_3 підтверджується довідкою № 14-06/59 від 26.02.2025, виданою Курилівською сільською військовою адміністрацією Куп`янського району Харківської області, у якій зазначено, що гр. ОСОБА_3 станом на дату своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою на той момент були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 онука; та свідоцтвом про право власності на житловий будинок, з якого вбачається, що ОСОБА_3 та заявниця ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку та належних до нього споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частинах.

14.02.1997 ОСОБА_3 склала перший заповіт, відповідно до якого остання заповіла все своє майно, що їй буде належати на день смерті донці ОСОБА_1 .

Вищезазначений заповіт був скасований другим заповітом, складеним 24.02.2009, яким ОСОБА_3 заповіла все своє майно заявниці. Вказаний заповіт зареєстрований Сенківською сільською радою за №2 та не скасований. Окрім цього у заповіті спадкодавець ОСОБА_3 зазначила родинні стосунки між нею та спадкоємцем ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Сенківською сільською радою Куп`янського району Харківської області мати заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Заявниця, як спадкоємець за заповітом звернулась до Куп`янської державної нотаріальної контори для її оформлення, та згідно з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №29730310 від 27.02.2012 була заведена спадкова справа №87/2012, номер у спадковому реєстрі 52469261.

Для одержання свідоцтва про право на спадщину заявниця звернулася до в.о. завідувача Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області державний нотаріус Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Полтавської К.С. однак, заявниці було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з тим, що нотаріусом не встановлено родинного зв`язку між заявницею та її матір`ю.

За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані докази в сукупності узгоджуються між собою за правовим змістом, не суперечать один одному та дають підстави вважати, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин, тому суд прийшов до висновку, що родинний зв`язок між померлою ОСОБА_3 та заявницею ОСОБА_1 підтверджується наданими суду доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319, 263, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконуюча обов`язки завідувача Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області державний нотаріус Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Полтавська Катерина Сергіївна, про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 26.08.2011 року Сеньківською сільською радою Куп`янського району Харківської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Виконуюча обов`язки завідувача Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області державний нотаріус Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Полтавська Катерина Сергіївна, адреса: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 85.

Суддя Д.Є. Серпутько