Справа № 713/586/25
Провадження №2-др/713/5/25
14.05.2025 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участю секретарів Матейчук-Степан Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів ,-
ВСТАНОВИВ :
Рішенням суду від 28 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів ,- задоволено . Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, із відповідною індексацією починаючи з починаючи з 21 лютого 2025 року. Рішення суду не набрало законної сили і до виконання не пред`явлено.

Представником позивача в судовому в порядку заявлено клопотання про стягнення витрат, про які повідомлено в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, а саме: витрат на правову допомогу в сумі 12000 гривень.

Крім того 01.05.2025 року від представника позивача по справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у вищевказаній цивільній справі. Заява була направлена до суду та сторонам за допомогою системи «Електронний суд».

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без її участі, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про стягнення судових витрат.

Представник відповідача надав до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 3000 гривень , оскільки відповідач вважає, що заявлена сума витрат є неспівмірною зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а також заявлена сума не відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Просив розглядати справу без участі відповідача та його представника.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заява, відповідно до ст. 270 ЦПК України розглянута за відсутності сторін по справі.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши питання поставлене у заяві суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із положень ч.ч. 1-4ст.137 ЦПК України, слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Тобто, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на професійну правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З аналізу вище наведених норм процесуального права слідує, що питання про розподіл судових витрат, зокрема, шляхом ухвалення додаткового рішення, вирішується судом у тому випадку, коли судом прийнято судове рішення, яким закінчено провадження у справі.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат про надання правничої професійної допомоги представником позивача надано ордер про надання правничої (правової) допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, додаткову угоду №1 до Договору про надання юридичної (правничої) допомоги №24/25 від 06 лютого 2025 року, про те, що гонорар АО, за надання правової допомоги у суді першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів визначається у фіксованому розмірі та становить 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп.» та квитанцію до прибуткового касового ордера №28/04/52 від 28.04.2025 року,

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про задоволення витрат на професійну правничу допомогу заявлену позивачем.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача, адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів ,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , - 12000 (дванадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат позивача на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК