Справа № 489/8595/24
Провадження № 2/489/633/25
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2025 року м. Миколаїв

Інгульский районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Костюченка Г.С.,

із секретарем судових засідань - Савковою К.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгульського районного суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа -Гарант» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ

До Інгульского районного суду м. Миколаєва через свого представника - адвоката Найда К.В. звернувся позивач ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа -Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяною смертю фізичної особи.

Просив суд стягнути з ТДВ СК "Альфа-Гарант" (ЄДРПОУ-32382598) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ): 192199,94 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду втратою годувальника; 50000 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 16.01.2024 року близько 07 год. 59 хв. в Миколаївській обл., неподалік с. Пересадівка відбулась дорожньо-транспортна пригода в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем марки"Renault Magnum 480 DXI" р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом "Lamberet lvfs 3f4r" р.н. НОМЕР_4 .

Внаслідок даної ДТП пасажир ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм загинула. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії , який діяв на момент настання ДТП станом на 16.01.2024 07:59:00 року. 16.01.2024 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 з кваліфікацією по статті 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» у своєму листі від 23.10.24р. засвідчило, що у зв`язку з розглядом документів щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньотранспортної пригоди, яка сталась 16.01.2024 р., з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальністьякогозастрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом АТ-,було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування. Статтею 27.3. Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (далі-Закон) визначено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами"2"і " "пункту 41.1 т а підпунктом" " пункту 41.2 с т а т т і 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смерто фізичної особи, ї чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) т а дітям (усиновленим). Загальнийрозмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати)цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Товариству надано інформацію про три особи, які мають право на виплату моральної шкоди, а саме: чоловік - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_4 , донька - ОСОБА_5 . Так, сума страхового відшкодування розраховується наступним чином: мінімальна заробітна плата на дату настання випадку 7100*12місяців =85200,00грн./3=28400,00грн. кожній вище зазначеній особі. На утримані у загиблої перебували - неповнолітні діти та чоловік та оскільки ТДВ СК «Альфа-Гарант» не надано довідку про доходи загиблої, тому прийнято рішення про виплату відшкодування, пов?язаного з втратою годувальника в розмірі 1/3 від мінімальної заробітної плати кожному утриманцю із щомісячним перерахуванням до вичерпання ліміту на реквізити зазначені в Заяві про страхове відшкодування.

З рішенням Страховика про виплату відшкодування втрати годувальника ануїтетними платежами Позивач погодитись не може, вважає його безпідставним та таким, що суперечить нормі спеціального права - Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На час ДТП загибла офіційних доходів не отримувала, проте, сам факт того, що особа не мала офіційних доходів не може свідчити про те, що утримання сім`ї не відбувалось взагалі. Частиною 2 статті 1200 ЦК України встановлено, що: "Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував". Відповідно до статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 7 100 грн, з 1 квітня - 8 000 грн.

Згідно п.27.2 ст.27 Закону України №1961-IV, загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Тобто при покладенні обов`язку по відшкодуванню шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого, на страховика, діюче законодавство передбачає певні межі такої відповідальності. Зокрема, загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п.27.2. ст. 27 Закону України № 1961-ІV). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є спеціальним соціально-правовим механізмом, який запроваджено державою для захисту майнових інтересів як власників транспортних засобів, так і осіб, права яких можуть бути порушені під час використання джерела підвищеної небезпеки. Саме баланс таких інтересів у визначених законом межах забезпечується страховиком. Отже, мінімально гарантований загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, обрахований відповідно до п.27.2 ст.27 Закону України №1961-IV, становить 288 000,00 грн, який розрахований за формулою: 36 х 8 000,00. Отже, шкода по втраті годувальника, яка підлягає стягненню з Відповідача становить 288 000,00 грн, мінімально гарантованого розміру страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника.

Відповідно до п.27.5 ст. 27 Закону України №:1961-IV від 01.07.2004 р., загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 30 травня 2022 року № 109 "Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320 000 гривень на одного потерпілого. Тобто з 01.07.2022 р. збільшився ліміт відповідальності страховика до 320 000,00 грн. Отже, так як граничний ліміт відповідальності по данному страховому випадку у сумі не може перевищувати 320 000,00 грн, у такому випадку, страхове відшкодування, яке належить для виплати Позивачам становить 320 000,00 грн, яке складається з: - 85200,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, встановленої п. 27.3. ст.27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 р.; - 234 800,00 грн в рахунок відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, встановленого законом п. 27.2. ст.27 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 р. Відповідачем виплачено страхове відшкодування моральної шкоди в розмірі 85200,00грн та 42600,06 грн як відшкодування шкоди у зв.язку із втратою годувальника. 320000 - 127800,06 = 192199,94грн - невиплаченої суми Відповідачем.

Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування втрати годувальника в розмірі 192199,94грн.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 04.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку загалного позовного провадження та призначено підготовче засідання.

06 грудня 2024 на адресу суду надійшов відзив. Представник відповідача просив відмовити у позові в зв`язку його безпідставністю.

Представник відповідача зазначав наступне.

Згідно з п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Враховуючи той факт, що ДТП, внаслідок якої загинула ОСОБА_3 , мала місце 16.01.2024 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної хпати у місячному розмірі з 1 січня - 7 100 (сім тисяч сто) гривень, а отже, загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю потерпілого, становить: 7 100 х 12 = 85 200 (вісімдесят п`ять тисяч двісті) гривень.

Оскільки у відповідності до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на відшкодування моральної шкоди, :лвданої смертю фізичної особи, мають право дружина/чоловік, батьки та діти, Відповідачу для розрахунку розміру відповідного страхового відшкодування необхідні документи, що містять вичерпну інформацію про коло осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування для вирахування частки страхового зідшкодування.

Враховуючи надані Позивачем документи, в розумінні п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 , мають право чоловік - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_4 .

Розмір страхового відшкодування моральної шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого,

алежить від кількості осіб, які у відповідності до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають право на отримання тхого відшкодування.

Відповідно враховуючи те, що станом на дату ДТП у загиблої залишились чоловік, дочка та син, -астка розміру страхового відшкодування моральної шкоди, яка належать кожному з них, становить 1/3 від загального розміру такого відшкодування, а саме - 28 400 (двадцять вісім тисяч чотириста) гривень (85 200:3).

23.10.2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі - 85 200 (вісімдесят п`ять тисяч двісті) гривень, що підтверджується самим Позивачем.

Право на отримання відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 , у відповідності до зазначених норм чинного законодавства, має її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наступне, ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України встановлено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Тлумачення положень ст.ст. 1200, 1202 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що одна із них визначає перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, а інша - порядок відшкодування такої шкоди. Таким чином, вказані норми необхідно розглядати у взаємозв`язку, оскільки вони підлягають застосуванню як елементи єдиного механізму правового регулювання відносин із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого.

Страхове відшкодування особі, яка має право на отримання страхового відшкодування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1200 Цивільного кодексу України (дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років)), може здійснюватися одним із таких способів:

1)шляхом виплати щомісячних платежів до досягненням особою відповідного віку, за умови відсутності випадків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України, для стягнення одноразового платежу;

2)шляхом виплати одноразової виплати (але не більше як за три роки наперед) у разі існування випадків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України, та подальшої виплати щомісячних платежів до досягненням особою відповідного віку із виключенням суми одноразової виплати.

Крім цього, п. 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Отже, вказаною нормою передбачено право страховика, а не обов`язок відшкодувати шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, шляхом здійснення одноразової виплати.

Водночас, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України, за наявності обставин, які мають істотне значення, та із урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки.

Тобто, для відступу від загального порядку (щомісячними платежами) відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, використовуючи принципи, закладені у ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України, заявник повинен вказати на наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість виплати відшкодування одноразовим платежем, а страховик, у свою чергу, надати оцінку цим обставинам та прийняти відповідне рішення.

Правовий висновок, сформульований Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 грудня 2022 року у справі №304/936/19 (провадження №61-12719сво20): «Об 'єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначає, що основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є ЦК України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов 'язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до ЦК України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до ЦК України (частини перша та друга статті 4 ЦК України).

1січня 2004 року набрав чинності ЦК України, прийнятий 16 січня 2003 року, тоді як Закон №1961- IV був прийнятий 01 липня 2004 року та набрав чинності 01 січня 2005 року. Положення частини першої статті 1198 ЦК України діє у незмінній редакції з часу набрання чинності цим кодексом. Так само незмінними залишаються положення статті 25 Закон № 1961-IV.

Оскільки парламент прийняв окремий Закон № 1961-ІУпісля ЦК України, то його положення не мали би суперечити приписам зазначеного Кодексу. Пунктом 27.2 статті 27 Закону № 1961-IVпередбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Прийняття законів, які регулюють однопредметні цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, можливе тільки з одночасним внесенням змін до цього Кодексу (аналогічний підхід зайняв Конституційний Суд України у Рішенні від 13 березня 2012 року №5-рп/2012 у справі №1-7/2012 за конституційним зверненням громадянки ОСОБА1 щодо офіційного тлумачення положення частини четвертої статті З Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (справа про заборону розірвання договорів інвестування житлового будівництва) їабзац сьомий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Отже, якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні положення різного змісту, то пріоритетними є положення ЦК України.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах: від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17, провадження №14-188цс20 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17, провадження №12-85гс20 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19, провадження №14-24цс21, до розгляду якої касаційне провадження зупинялося у цій справі.

У зв`язку з викладеним висновок районного суду про те, що Закон №1961-IV є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері обоє 'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а ЦК України є загальним цивільно-правовим актом, а тому у разі розбіжності підлягає застосуванню спеціальний нормативно-правовий акт, прийнятий пізніше, є помилковим. У цій частині Верховний Суд змінює мотиви рішення суду першої інстанції».

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пп. е) п. 35.2. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до заяви додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання лорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника. - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника.

Позивачем не надано жодного документу, яким було б підтверджено отримані доходи загиблою. Підкреслюємо, що у відповідності до ст. 1200 Цивільного кодексу України шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Враховуючи вказане та відповідно до положень п. 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також беручи до уваги те, що на утриманні у загиблої перебували її дочка та син, а також сама загибла. ТДВ СК «Альфа-Гарант» було прийнято рішення про розрахунок та виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, у розмірі 1/3 від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на день настання страхового випадку, кожному утриманцю шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі - 2 366 (дві тисячі триста шістдесят шість) гривень 67 копійок.

Розрахунок розміру страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника: 7 100 : 3 = 2 366 гривень 67 копійок, де:

7 100 (сім тисяч сто) гривень - розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на день настання страхового випадку;

3- кількість осіб, які перебували на утриманні загиблої у відповідності до ст. 1200 Цивільного кодексу України;

2366 (дві тисячі триста шістдесят шість) гривень 67 копійок - розмір страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника (щомісячний платіж на кожного утриманця). 9x2 366,67 х 2 = 42 600 гривень 06 копійок, де:

9 - кількість місяців від дати настання страхового випадку (ДТП) до дати виплати страхового відшкодування;

2 366 (дві тисячі триста шістдесят шість) гривень 67 копійок - щомісячний розмір страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника;

2 - кількість утриманців (дочка та син загиблої);

42 600 (сорок дві тисячі шістсот) гривень 06 копійок - розмір страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, виплачений ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь Позивача, за дев`ять місяців від дати настання страхового випадку.

Крім того, 04.11.2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено плановий щомісячний платіж страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, на користь Позивача, в загальному розмірі - 4 733 (чотири тисячі сімсот тридцять три) гривні 34 копійки (по 2 366,67 гривень на дочку та сина загиблої). 320 000 - 127 800,06 - 4 733,34 = 187 466,60 гривень, де:

320 000 (триста двадцять тисяч) гривень - ліміт відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант» за шкоду, завдану життю та здоров`ю, встановлений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2216729;

127 800 (сто двадцять сім тисяч вісімсот) гривень 06 копійок - розмір виплаченого страхового відшкодування моральної шкоди та відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника за дев`ять місяців від дати настання страхового випадку;

4733 (чотири тисячі сімсот тридцять три) гривні 34 копійки - щомісячний платіж страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника;

1 87 466 (сто вісімдесят сім тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 60 копійок - залишок ліміту відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант».

ТДВ СК «Альфа-Гарант» визнає розмір страхового відшкодування у зв`язку із смертю годувальника, яке необхідно здійснювати на користь Позивача в інтересах сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5 шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі - 2 366 (дві тисячі триста шістдесят шість! гривень 67 копійок кожному утриманцю до вичерпання ліміту відповідальності страховика.

Враховуючи те, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» сумлінно виконує свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2216729, виплативши на користь Позивача страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі - 85 200 (вісімдесят п`ять тисяч двісті) гривень, а також 42 600 (сорок дві тисячі шістсот) гривень 09 копійок страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, та продовжує шляхом сплати щомісячних платежів здійснювати виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника на користь дітей загиблої ОСОБА_3 , а отже, вимоги Позивача про стягнення страхового відшкодування як грошову компенсацію за спричинену шкоду втратою годувальника у розмірі - 192 199 (сто дев`яносто дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) гривень 94 копійки - є такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 17.03.2025 закрито підгтовче засідання та пизначено справу до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Найда К.В. звернулася до суду с письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами у справі. Просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримувла у повному обсязі.

При цьму, будь - яких клопотань не заявляла, правом на відповідь на відзив не скористалася.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату і час розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, доводи сторін та докази на їх підтвердження, суд дійшов наступного висновку.

16.01.2024 року близько 07 год. 59 хв. в Миколаївській обл., неподалік с. Пересадівка відбулась дорожньо-транспортна пригода в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем марки"Renault Magnum 480 DXI" р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом "Lamberet lvfs 3f4r" р.н. НОМЕР_4 .

Внаслідок даної ДТП пасажир ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм загинула. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії , який діяв на момент настання ДТП станом на 16.01.2024 07:59:00 року. 16.01.2024 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 з кваліфікацією по статті 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Цивільно-правова відповідність водія транспортного засобу ЗАЗ LANOS, державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент скоєння вище вказаної ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ-.

Порядок здійснення страхового відшкодування врегульований спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Отже, у разі завдання шкоди життю потерпілою особою в розумінні ст.ст. 1, 6, 23, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є загибла ОСОБА_3 .

Згідно з п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Враховуючи той факт, що ДТП, внаслідок якої загинула ОСОБА_3 , мала місце 16.01.2024 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної хпати у місячному розмірі з 1 січня - 7 100 (сім тисяч сто) гривень, а отже, загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю потерпілого, становить: 7 100 х 12 = 85 200 (вісімдесят п`ять тисяч двісті) гривень.

Оскільки у відповідності до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на відшкодування моральної шкоди, :лвданої смертю фізичної особи, мають право дружина/чоловік, батьки та діти, Відповідачу для розрахунку розміру відповідного страхового відшкодування необхідні документи, що містять вичерпну інформацію про коло осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування для вирахування частки страхового зідшкодування.

Враховуючи надані Позивачем документи, в розумінні п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 , мають право чоловік - ОСОБА_1 , дочка - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_4 .

Розмір страхового відшкодування моральної шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого алежить від кількості осіб, які у відповідності до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають право на отримання тхого відшкодування.

Відповідно враховуючи те, що станом на дату ДТП у загиблої залишились чоловік, дочка та син, -астка розміру страхового відшкодування моральної шкоди, яка належать кожному з них, становить 1/3 від загального розміру такого відшкодування, а саме - 28 400 (двадцять вісім тисяч чотириста) гривень (85 200:3).

23.10.2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі - 85 200 (вісімдесят п`ять тисяч двісті) гривень, що підтверджується самим Позивачем.

Право на отримання відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 , у відповідності до зазначених норм чинного законодавства, має її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наступне, ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України встановлено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Тлумачення положень ст.ст. 1200, 1202 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що одна із них визначає перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, а інша - порядок відшкодування такої шкоди. Таким чином, вказані норми необхідно розглядати у взаємозв`язку, оскільки вони підлягають застосуванню як елементи єдиного механізму правового регулювання відносин із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого.

Страхове відшкодування особі, яка має право на отримання страхового відшкодування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1200 Цивільного кодексу України (дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років)), може здійснюватися одним із таких способів:

3)шляхом виплати щомісячних платежів до досягненням особою відповідного віку, за умови відсутності випадків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України, для стягнення одноразового платежу;

4)шляхом виплати одноразової виплати (але не більше як за три роки наперед) у разі існування випадків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України, та подальшої виплати щомісячних платежів до досягненням особою відповідного віку із виключенням суми одноразової виплати.

Крім цього, п. 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Отже, вказаною нормою передбачено право страховика, а не обов`язок відшкодувати шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, шляхом здійснення одноразової виплати.

Водночас, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України, за наявності обставин, які мають істотне значення, та із урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки.

Тобто, для відступу від загального порядку (щомісячними платежами) відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, використовуючи принципи, закладені у ч. 1 ст. 1202 Цивільного кодексу України, заявник повинен вказати на наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість виплати відшкодування одноразовим платежем, а страховик, у свою чергу, надати оцінку цим обставинам та прийняти відповідне рішення.

Правовий висновок, сформульований Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 грудня 2022 року у справі №304/936/19 (провадження №61-12719сво20): «Об 'єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначає, що основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є ЦК України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов 'язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до ЦК України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до ЦК України (частини перша та друга статті 4 ЦК України).

2січня 2004 року набрав чинності ЦК України, прийнятий 16 січня 2003 року, тоді як Закон №1961- IV був прийнятий 01 липня 2004 року та набрав чинності 01 січня 2005 року. Положення частини першої статті 1198 ЦК України діє у незмінній редакції з часу набрання чинності цим кодексом. Так само незмінними залишаються положення статті 25 Закон № 1961-IV.

Оскільки парламент прийняв окремий Закон № 1961-ІУпісля ЦК України, то його положення не мали би суперечити приписам зазначеного Кодексу. Пунктом 27.2 статті 27 Закону № 1961-IVпередбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування

Прийняття законів, які регулюють однопредметні цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, можливе тільки з одночасним внесенням змін до цього Кодексу (аналогічний підхід зайняв Конституційний Суд України у Рішенні від 13 березня 2012 року №5-рп/2012 у справі №1-7/2012 за конституційним зверненням громадянки ОСОБА ! 0 щодо офіційного тлумачення положення частини четвертої статті З Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (справа про заборону розірвання договорів інвестування житлового будівництва) їабзац сьомий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Отже, якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні положення різного змісту, то пріоритетними є положення ЦК України.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах: від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17, провадження №14-188цс20 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17, провадження №12-85гс20 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19, провадження №14-24цс21, до розгляду якої касаційне провадження зупинялося у цій справі.

У зв`язку з викладеним висновок районного суду про те, що Закон №1961-IV є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері обоє 'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а ЦК України є загальним цивільно-правовим актом, а тому у разі розбіжності підлягає застосуванню спеціальний нормативно-правовий акт, прийнятий пізніше, є помилковим. У цій частині Верховний Суд змінює мотиви рішення суду першої інстанції».

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пп. е) п. 35.2. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до заяви додаються документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання лорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника. - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника.

Позивачем не надано жодного документу, яким було б підтверджено отримані доходи загиблою. Підкреслюємо, що у відповідності до ст. 1200 Цивільного кодексу України шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Враховуючи вказане та відповідно до положень п. 27.2. ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також беручи до уваги те, що на утриманні у загиблої перебували її дочка та син, а також сама загибла. ТДВ СК «Альфа-Гарант» було прийнято рішення про розрахунок та виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, у розмірі 1/3 від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на день настання страхового випадку, кожному утриманцю шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі - 2 366 (дві тисячі триста шістдесят шість) гривень 67 копійок.

Розрахунок розміру страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника: 7 100 : 3 = 2 366 гривень 67 копійок, де:

7 100 (сім тисяч сто) гривень - розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на день настання страхового випадку;

5- кількість осіб, які перебували на утриманні загиблої у відповідності до ст. 1200 Цивільного кодексу України;

4366 (дві тисячі триста шістдесят шість) гривень 67 копійок - розмір страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника (щомісячний платіж на кожного утриманця). 9x2 366,67 х 2 = 42 600 гривень 06 копійок, де:

9 - кількість місяців від дати настання страхового випадку (ДТП) до дати виплати страхового відшкодування;

2 366 (дві тисячі триста шістдесят шість) гривень 67 копійок - щомісячний розмір страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника;

2 - кількість утриманців (дочка та син загиблої);

42 600 (сорок дві тисячі шістсот) гривень 06 копійок - розмір страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, виплачений ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь Позивача, за дев`ять місяців від дати настання страхового випадку.

Крім того, 04.11.2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено плановий щомісячний платіж страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, на користь Позивача, в загальному розмірі - 4 733 (чотири тисячі сімсот тридцять три) гривні 34 копійки (по 2 366,67 гривень на дочку та сина загиблої). 320 000 - 127 800,06 - 4 733,34 = 187 466,60 гривень, де:

320 000 (триста двадцять тисяч) гривень - ліміт відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант» за шкоду, завдану життю та здоров`ю, встановлений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2216729;

127 800 (сто двадцять сім тисяч вісімсот) гривень 06 копійок - розмір виплаченого страхового відшкодування моральної шкоди та відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника за дев`ять місяців від дати настання страхового випадку;

6733 (чотири тисячі сімсот тридцять три) гривні 34 копійки - щомісячний платіж страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника;

1 87 466 (сто вісімдесят сім тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 60 копійок - залишок ліміту відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант».

ТДВ СК «Альфа-Гарант» визнає розмір страхового відшкодування у зв`язку із смертю годувальника, яке необхідно здійснювати на користь Позивача в інтересах сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5 шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі - 2 366 (дві тисячі триста шістдесят шість! гривень 67 копійок кожному утриманцю до вичерпання ліміту відповідальності страховика.

Враховуючи те, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» сумлінно виконує свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-2216729, виплативши на користь Позивача страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі - 85 200 (вісімдесят п`ять тисяч двісті) гривень, а також 42 600 (сорок дві тисячі шістсот) гривень 09 копійок страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, та продовжує шляхом сплати щомісячних платежів здійснювати виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника на користь дітей загиблої ОСОБА_3 , а отже, суд погоджується з доводами представника відповідача проте що вимоги Позивача про стягнення страхового відшкодування як грошову компенсацію за спричинену шкоду втратою годувальника у розмірі - 192 199 (сто дев`яносто дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) гривень 94 копійки - є такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що сторона позивача, не довела своїх позовних вимог в повному обсязі, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами та відповідно задоволенню не підлягають.

Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа -Гарант» про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Інгульский районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Суддя Інгульського районного

суду міста Миколаєва Г.С. Костюченко

Повний текст судового рішення складено 22.05.2025.