ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/761/24 Номер провадження 22-ц/814/1265/25Головуючий у 1-й інстанції Старокожко В. П. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді: Чумак О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Дряниці Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 року, ухвалене суддею Старокожко В.П.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2023 між позивачем ТОВ «Бізнес позика»та ОСОБА_1 у електронній формі укладено договір № 459562-КС-001 про надання кредиту. Згідно з умовами цього договору ТОВ «Бізнес позика»надало відповідачеві грошові кошти у розмірі 24000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності.

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить за зниженою ставкою 1.1595707 % за кожен день користування кредитом.

Кредитодавець свої обов`язки по договору виконав шляхом перерахування вказаної суми на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , яку останній вказав під час заповненні анкетних даних в особистому кабінеті.

27.04.2023 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 у електронній формі укладено додаткову угоду № 1 до вищевказаного договору № 459562-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якої останньому було надано додатково кредит у сумі 16000 грн., комісія за його надання - 2400 грн.

25.06.2023 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 у електронній формі укладено додаткову угоду № 2 до вищевказаного договору № 459562-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якої було внесено зміни у пункт договору, яким визначено строк кредиту - 40 тижнів.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем станом на 11.03.2024 утворилась заборгованість за договором № 459562-КС-001 про надання кредиту в розмірі 63805,98 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24403,01 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 39402,97 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також суму понесених судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 рокупозов ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором № 459562-КС-001 про надання кредиту від 06.02.2023, що становить 63805 грн. 98 коп, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24403,01 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 39402,97 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду обґрунтоване тим, що відповідач свої зобов?язання за договором № 459562-КС-001 про надання кредиту від 06.02.2023належним чином не виконав, що доведено належними та допустимими доказами, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не підписував договір № 459562-КС-001 про надання кредиту від 06.02.2023 та не погоджував його умови.

Вказав, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення електронний договір не міг бути укладений, натомість позивачем не було надано доказів, що відповідач здійснив вхід на Веб-сайт кредитодавця з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 та належність відповідачу номеру телефону НОМЕР_2 , на який направлено одноразовий ідентифікатор для підписання даного договору.

Окрім того, суд дійшов до помилкового висновку про отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, оскільки картковий рахунок який вказаній у договорі на який здійснено перерахунок кредитних коштів йому не належить, а випущений АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 .

Від представника ТОВ «Бізнес позика» адвоката Клименка Тараса Васильовича до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 06.02.2023 між позивачем ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 у електронній формі укладено договір № 459562-КС-001 про надання кредиту, який підписано за допомогою одноразового ідентифікатору UA-1684, надісланого на номер телефону НОМЕР_2 (т. 1, а.с. 27-31).

Відповідно до п. 2.1. Договору, ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 24000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес позика».

Строк на який надається кредит становить 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15957070, фіксована. Комісія за надання кредиту: 3600 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 24000 грн. Термін дії договору: до 29.05.2023. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 50400 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12126,10 процентів (п. 2.3- п. 2.9 договору).

27.04.2023 року між ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 459562-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України ''Про електронну комерцію''.

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ "Бізнес позика" надала позичальнику додатково кредит в сумі 16000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту, 2400,00 грн., термін дії договору до 17.08.2023 року (т.1, а.с. 20).

Додаткова угода № 1 до Кредитного договору підписана з накладенням одноразового ідентифікатора UA-6385.

25.06.2023 між ТОВ "Бізнес позика" та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 459562-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України ''Про електронну комерцію'' (т. 1, а.с. 50-51).

Відповідно до умов Додаткової угоди № 2 Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти ''Термін дії Договору'' в новій редакції, а саме: ''Термін дії Договору: до 12.11.2023''. Також, сторони домовились внести зміни в п. 1Договору та викласти ''Строк Кредиту'' в новій редакції, а саме: ''Строк Кредиту: 40 тижнів.''

Додаткова угода № 2 від 25.06.2023 підписана з накладенням одноразового ідентифікатора UA-4976.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем станом на 11.03.2024 утворилась заборгованість за договором № 459562-КС-001 про надання кредиту в розмірі 63805,98 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24403,01 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 39402,97 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом у гривні № 459562-КС-001 від 06.02.2023 (т. 1, а.с. 23-26).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку їх доведеність та обґрунтованість.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи - це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.

Ідентифікаційні дані фізичної особи підпадають під визначення персональних даних. Правовий статус персональних даних установлює Закон України «Про інформацію» та спеціальний Закон України «Про захист персональних даних».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ідентифікація ОСОБА_1 на вебсайті позивача www.my.tpozyka.com здійснена з використанням паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 , номера телефону НОМЕР_2 , електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , номера банківської картки НОМЕР_3 , на яку слід перерахувати кошти.

Таким чином, саме на вищевказаний номер телефону та адресу електронної пошти надходили одноразові ідентифікатори, які використовувалися для підписання договору про надання кредиту та додаткових угод до нього.

Разом з тим, згідно повідомлення ПрАТ «ВФ Україна» абонентський номер НОМЕР_2 обслуговується знеособлено (анонімно), тому визначити абонента в користуванні якого знаходиться вказаний телефонний номер немає можливості (т. 1, а.с. 150).

На виконання ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 03.06.2024 від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшло повідомлення, в якому зазначено, що банківська картка № НОМЕР_1 не була випущена на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_4 ). Вказана картка випущена на ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) (т. 1, а.с. 179).

До даного повідомлення долучено виписку по банківській картці № НОМЕР_1 , якою підтверджено факт зарахування переказу 06.02.2023 в сумі 24000 грн., 27.04.2023 в розмірі 16000 грн. (т. 1, а.с. 179 (зворотня сторона) - 182).

Разом з тим, згідно п. 4.3.2.1 правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» кредитодавець зобов?язаний протягом 3 робочих днів з дати укладення договору (Додаткової угоди) надати кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний (картковий) рахунок з використанням реквізитів платіжної картки, відкритий на ім`я позичальника або по реквізитам рахунку, відкритому на ім`я позичальника (т. 1, а.с. 72).

З аналізу вищевказаного положення правил вбачається, що кредитодавець для перерахування кредитних коштів зобов`язаний пересвідчитися в належності платіжної картки або рахунку саме позичальнику.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься щодо доводів позовної заяви про належність ОСОБА_1 електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на вказану адресу позивачем було направлено лист від 08.02.2023 адресований ОСОБА_3 про перерахування кредитних коштів згідно договору 459660-КС-001 від 08.02.2023 (т. 1, а.с. 119).

Факт долучення до кредитного договору фото паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 не свідчить про укладення саме ним кредитного договору, оскільки ОСОБА_3 , на картковий рахунок якої надійшли кредитні кошти, є дружиною відповідача, що підтверджується наявним в матеріалах справи актовим записом про шлюб № 30 від 18 квітня 2019 року, а тому мала можливість долучити вказані документи без відома ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів укладення кредитного договору, додаткових угод до нього та факту користування кредитними коштами саме відповідачем ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність підстав для стягнення з останнього заборгованості за кредитом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у позові на позивача.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

За розгляд справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у сумі 4542 грн., який відповідно до вищевказаних вимог закону підлягає стягненню на його користь з позивача.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 4542 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.В. Чумак

Судді: С.Б. Бутенко

Ю.В. Дряниця