Справа № 309/4734/24
Провадження № 2-о/309/446/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Довжанин М.М. за участю секретаря судових засіданнь Драб Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жупан Артур Юрійович; заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою та просить встановити юридичний факт, а саме: перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на повному утриманні її рідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок бойових дій під час захисту Батьківщини.

Заява умотивована тим, що ОСОБА_1 є рідною сестрою загиблого ОСОБА_2 . Тривалий час проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю, вела з ним спільне господарство та з березня 2019 року перебувала на повному утриманні брата. 02.03.2022 року ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації та з 02 березня 2022 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2022 року №50. Сповіщенням сім`ї №5 від 17.10.2022 р. №8484 ІНФОРМАЦІЯ_5 було сповіщено заявницю, що солдат ОСОБА_2 , стрілець-санітар гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмового батальйону В/Ч НОМЕР_1 , 15.10.2022 р. в ході штурмових дій зник безвісті. Сповіщенням сім`ї №10 від 18.11.2022 р. №9466 ІНФОРМАЦІЯ_5 було сповіщено заявницю, що її брат солдат ОСОБА_2 , стрілець-санітар гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмового батальйону В/Ч НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 загинув під час штурмових дій. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до підпункту г) пункту 52 Додатку 2 до Порядку №45 «ПЕРЕЛІК ДОКУМЕНТІВ, які надають члени сім`ї до районного (міського) ТЦКСП для призначення та виплати ОГД» до заяви про виплату ОГД, заявником, як особою, яка перебувала на утриманні загиблого (померлого) - долучається, зокрема, завірена копія документу, що підтверджує перебування на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця.

Таким документом, що підтверджує перебування на утриманні загиблого (померлого) військовослужбовця, як було в усному порядку повідомлено заявницю в ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рішення суду, що підтверджуватиме факт перебування ОСОБА_1 на повному утриманні її загиблого брата ОСОБА_2 .

Зазначала, що ОСОБА_2 до загибелі ніколи не перебував у шлюбі та не мав власних дітей, батьки померли. Інших осіб, окрім заявниці, на утриманні ОСОБА_2 не було.

Вказала, що до загибелі ОСОБА_2 перебувала на повному його утриманні, оскільки в період з березня 2019 року по травень 2022 року ніде не працювала та на підтвердження чого надала до заяви акт обстеження депутата Хустської міської ради від 31.03.2023 р., індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5). Зазначила, що інших джерел для існування у цей період в заявниці не було.

Покликається також й на те, що навіть в період проходження ОСОБА_2 військової служби, продовжувала одержувати від свого брата грошову допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, позаяк рівень заробітної плати, яку заявниця почала отримувати з червня 2022 року, за результатом вимушеного працевлаштування, залишався критично низьким.

У зв`язку із загибеллю рідного брата, ОСОБА_1 з листопада 2022 р. неодноразово зверталася до відокремленого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_8 ІНФОРМАЦІЯ_9 , з метою отримання одноразової грошової допомоги, визначеної Кабінетом Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Однак, без встановлення факту перебування заявниці на повному утриманні загиблого рідного брата, ОСОБА_2 , вона фактично позбавлена можливості отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постаново КМУ №168 від 28 лютого 2022 р. у зв`язку з чим і звернулася до суду із даною заявою.

Адвокат Жупан А. Ю. в інтересах заявниці ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи: ІНФОРМАЦІЯ_10 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав пояснення, в якому зазначив, що ОСОБА_3 є працездатною особою та утримує доходи, що свідчить про відсутність статусу утриманця.

Представник заінтересованої особи: військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи: Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав пояснення, в якому зазначив,_що ОСОБА_3 не довела факт перебування на утриманні брата.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

За зальним правилом, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження суд може розглянути і вирішити питання встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

У відповідності до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема суди розглядають справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов`язано із вирішенням спору про право.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Системний аналіз вищевикладених норм ЦПК України дає суду підстави для висновку про те, що справам окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, притаманні такі ознаки, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження, конкретна мета встановлення факту, а також його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Тобто, заявник повинен надати докази того, що станом на час розгляду справи встановлення певного факту має юридичне значення для його суб`єктивних матеріальних прав.

Пунктом 2 Постанови №168 Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року, установлено що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Відповідно до вимог ч.1 статті 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Згідно з ч. 2 статті 161 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п.10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року ( далі Порядок №975) члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган) заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги, витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Відповідно до абзацу 9 п.10 Порядку №975 до заяви додається копія свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові).

Відповідно до ст.31 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у даних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в Постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідною сестрою загиблого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2023 року по справі №309/180/23, яке набрало законної сили 27.04.2023 р.

02.03.2022 року ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації та з 02 березня 2022 року зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2022 року №50.

Сповіщенням сім`ї №5 від 17.10.2022 р. №8484, ІНФОРМАЦІЯ_5 було сповіщено заявницю, що солдат ОСОБА_2 , стрілець-санітар гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмового батальйону В/Ч НОМЕР_1 , 15.10.2022 р., в ході штурмових дій, зник безвісті.

Сповіщенням сім`ї №10 від 18.11.2022 р. №9466, ІНФОРМАЦІЯ_5 було сповіщено заявницю, що її брат солдат ОСОБА_2 , стрілець-санітар гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмового батальйону В/Ч НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 загинув під час штурмових дій поблизу н.п.П`ятихатки Херсонської області, вірний військовій присязі в бою за нашу Батьківщину, виявивши стійкість і мужність. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Вказане підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 15.11.2022 року №2920 довідкою про причину смерті (до форми №106/о №2920 видається для поховання) від 18.11.2022 р.; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.11.2022 №316; витягом із наказу командира НОМЕР_2 окремої гірсько-штурмової бригади (по особовому складу) від 11 січня 2023 року №11-рс

Хустським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було видано 23 листопада 2022 року відповідне Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2024 р. НТВ 971731, видане приватним нотаріусом Чижмарь С.І., ОСОБА_1 є спадкоємицею її брата ОСОБА_2 .

Згідно довідки Боронявського старостинського округу Хустської міської ради від 01.12.2022 року №823/02-22, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її брат, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 проживали разом, вели спільне господарство та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналогічні відомості вказані депутатом Хустської міської ради у акті від 31 березня 2023 р. обстеження дворогосподарства гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , яким зокрема встановлено, що до листопада 2022 року за вищезазначеною адресою разом з ОСОБА_1 разом постійно проживав, вів спільне господарство та був зареєстрований її рідний брат ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув при виконанні обов`язків військової служби.

Крім того, вказаним Актом підтверджено, що ОСОБА_1 , до загибелі рідного брат ОСОБА_2 , перебувала на його повному утриманні.

Судом також встановлено, що в період з березня 2019 року по травень 2022 року заявниця не була працевлаштована, що підтверджено наявною в матеріалах справи випискою індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) (далі виписка ОК-5), сформовану Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області 08.05.2023. Згідно виписки, в цей період відсутні будь-які відомості про суми заробітку заявниці.

Суд також бере до уваги, в період проходження ОСОБА_2 військової служби, заявниця продовжувала одержувати від свого брата грошову допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, позаяк рівень заробітної плати, яку ОСОБА_1 отримувала з червня 2022 року, згідно виписка ОК-5 залишався на рівні мінімального. Вказане підтверджується випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 04.07.2024 №HD2JEEQVK22QS94I, згідно якої чітко прослідковується періодичність перерахування ОСОБА_2 , в період перебування останнього на військовій службі, на картковий рахунок ОСОБА_1 сум коштів на загальну суму 541597,17грн, а саме: 08.04.2022 р. 95003,13 грн; 13.04.2022 р. 5000,13 грн; 11.05.2022 р. 40499,31 грн; 15.05.2022 р. 59999,01 грн; 31.05.2022 р. 16000,64 грн; 22.06.2022 р. 111997,40 грн; 27.07.2022 р. 34999,52 грн; 29.07.2022 р. 70003,01 грн; 26.08.2022 р. 100095,02 грн; 03.09.2022 р. 5000,00 грн; 05.09.2022 р. 3000,00 грн.

З наведеного судом встановлено, що матеріальна допомога загиблого ОСОБА_2 - брата ОСОБА_1 , була постійним і основним джерелом засобів для існування заявниці.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Таким чином, заявниця наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту її перебування на утриманні у загиблого ОСОБА_2 , свідчать про наявність обмеження її прав на отримання пільг, передбачених законом.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява ОСОБА_1 , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту перебування особи на утриманні загиблого військовослужбовця.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими і в порядку, передбаченому ст.ст. 315, 319 ЦПК України підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 247, 315-319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на утриманні брата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок бойових дій під час захисту Батьківщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М. М.