Справа 206/924/25
Провадження 2-о/206/88/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

присяжних: Горобець С.Г.

Хасанової В.О.

за участю секретаря Тимченко Ю.А.

представника заявника Саєнка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2025 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою заінтересована особа: служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області. В обґрунтування позову зазначає, що 10 вересня 1994 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу останні мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31.10.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 . Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 17.10.2013 року шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 розірвано. Починаючи з 2014 року зв`язок між колишнім подружжям припинився. Саме з цього часу ОСОБА_2 не цікавився дитиною, не допомагав матеріально, а також не виходить на зв`язок. Він не телефонує, не пише листів, не повідомляє іншим чином про своє місцеперебування. Пошуки останнього через знайомих виявились безрезультатними. ОСОБА_2 повністю ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Через зазначену вищеобставину ОСОБА_2 , на підставі ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 01.09.2016 року перебуває у розшуку як особа, яка ухиляється від сплати аліментів. Попри вжиті заходи, його місцезнаходження залишається невідомим і на сьогодні, а будь-які зв`язки з ним відсутні. Така довготривала відсутність особи без жодних звісток про неї унеможливлює виконання прав дитини, зокрема реалізацію її соціальних гарантій. Заявник просила ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП ( НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім.

Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року провадження по справі було відкрито.

Представник заявника в судовому засіданні заяву свою підтримав, просив її задовільнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи надіслав на адресу суду пояснення по вищезазначеній справі в яких зазначив, що заяву заявника вважає обґрунтованою та не заперечує проти її задоволення, просив розгляд справи провести без участі представника заінтересованої особи.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, ознайомившись з наданими письмовими доказами, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.1994 року по 17.10.2013 року, що підтверджується рішенням Дзержинського міського суду Донецької області про розірвання шлюбу.

Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.05.2009 року.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31.10.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 .

Заявник посилається на ті обставини, що починаючи з 2014 року зв`язок між колишнім подружжям припинився. ОСОБА_2 не цікавитьсяся дитиною, не допомагає матеріально а також не виходить на зв`язок. Пошуки останнього через знайомих виявились безрезультатними. ОСОБА_2 повністю ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Так, згідно відповіді ВЦА м. Торецька Донецької області на запит державного виконавця Торецького міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, місцем реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 01.09.2016 року ОСОБА_2 перебуває у розшуку як особа, яка ухиляється від сплати аліментів. Також, зазначеним судовим рішенням встановлено, що в ході примусового виконання Дзержинським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області у виконавчому провадженні №35391388 щодо примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірів 1/4 частини доходів щомісячно на утримання сина, в результаті несплати боржником аліментів утворилася заборгованість в сумі 29436,81 грн. Вжитими державним виконавцем заходами щодо встановлення наявності майна, доходів, а також місця перебування боржника, його місцезнаходження встановити не вдалося, що спричинило подальше звернення з подонням до суду про оголошення боржника у розшук.

Згідно відповіді управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області, щодо надання інформації відносно розшуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що згідно обліків Інформаційного порталу Національної поліці України, гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у розшуку за відділенням поліції № 1 (м. Торецьк) Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області як особа, яка ухиляється від сплати аліментів, та відносно останнього заведено розшукову справу № 32-29 від 19.09.2016 року, ЄРДР №0000349 від 02.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Також, у відповіді зазначено, що співробітниками ВП № 1 (м. Торецьк) Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області проводяться заходи, щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 ..

Згідно відповіді Міністерства соціальної політики на запит суду встановлено, що станом на 28.02.2025 інформація про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ЄІБД ВПО відсутня.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 08.11.2017 по 07.04.2025 в базі даних не виявлено.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України за даними інформаційних систем Пенсійного фонду України станом на березень 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як одержувач пенсії та інших соціальних виплат на обліку не перебуває.

Згідно відповіді Державної міграційної служби України, за даними інформаційно-комунікаційної системи ДМС, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон не оформлювався.

Згідно відповіді Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Одеса) Управління державної реєстрації центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 04.04.2025 не виявлено.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Як вбачається із поданої до суду заяви про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, підставою для звернення заявника із вказаною заявою є унеможливлення виконання прав дитини, реалізацію її соціальних гарантій через првову невизначеність щодо статусу особи, що тривалий час не виконує батьківських обов`язків.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП ( НОМЕР_1 ), безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійного проживання більш як протягом одного року підтверджується відповідними доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі наведеного та ст. 43 ЦК України, керуючись статтями 10, 19, 76-78, 81, 89, 263-265, 268, 273, 293, 305, 306 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або одержання відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Малихіна

Присяжні: С.Г.Горобець

В.О.Хасанова