Провадження № 2-н/761/212/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Левицька Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства - Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та нарахованої, але не виплаченої грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва з Солом`янського районного суду м. Києва у лютому 2025 року надійшла за підсудністю цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства - Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та нарахованої, але не виплаченої грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011р. якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації а порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

До вказаної заяви про видачу судового наказу заявником додано довідку, видану станом на 31.07.2024 року, про нараховану, але не виплачену заробітну плату та нараховану, але невиплачену грошову компенсацію за невикористану відпустку при звільненні, в якій зазначено, про нараховану, але не виплачену підприємством суму заборгованості, а саме: заробітну плату за травень 2024 року - 10535,99 грн., заробітну плату за червень 2024 року - 4669,00 грн.; відпускні за червень 2024 року - 8673,34 грн., матеріальну допомогу, нараховану в червні 2024 року на вирішення соціально-побутових питань - 15 678,67 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку при звільненні 11499,07 грн., всього 69 732,06 грн.

Натомість, заявником не надано доказів про те, що з моменту видачі вказаної довідки від 31.07.2024 року до звернення заявником до суду із заявою про видачу судового наказу, нарахована заявнику сума не була виплачена, оскільки лише на підставі вищевказаних документів, не вбачається за можливе встановити чи взагалі існує заборгованість та актуальний розмір заборгованості на момент звернення до суду.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, вивчивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства - Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та нарахованої, але не виплаченої грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 263, 352-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства - Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» нарахованої, але невиплаченої суми заробітної плати та нарахованої, але не виплаченої грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: