Справа № 740/2560/25
Провадження № 2/740/1331/25
УХВАЛА

14 травня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установила:

13.05.2025 до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 20 596,50 грн, яка, як убачається з позовної заяви, виникла на підставі договорів, а саме: договору № 3533753 від 10.12.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем, у розмірі 16 514,50 грн; договору № 43 від 10.12.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» та відповідачем, у розмірі 4082,00 грн.

Перевіривши отримані матеріали, слід зазначити таке.

Згідно із ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою слід розуміти матеріально-правову вимогу позову, яка складає його предмет.

Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Відтак, допускається можливість об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 18 серпня 2023 року у справі № 910/21280/21, кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. Наявні порушення, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори, договори забезпечення тощо).

З поданої позовної заяви вбачається, що в межах одного позову об`єднано позовні вимоги, які заявлені у правовідносинах, що виникли на підставі двох різних договорів, і заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення (оскільки виникають з різних кредитних договорів та різних договорів факторингу), ні поданими доказами (не підтверджуються тими ж самими доказами, що й обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача на підставі кожного з правочинів); також вимоги за вказаними договорами не є основними або похідними позовними вимогами.

При вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору відповідно до умов, визначених у договорі.

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремі спори між тими ж сторонами.

Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання відповідачем кожного договору окремо, необхідним є з`ясування, чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли за кожним договором, з`ясування обставин щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами тощо.

Оскільки підставами виникнення спірних правовідносин між сторонами є два договори, кожен із яких породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, заявлені вимоги є неоднорідними, і вказані обставини в сукупності свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, то розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 188 ЦПК України, але й значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані на обґрунтування позовних вимог докази, у тому числі ті, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими за вказаними договорами.

Частиною 6 ст. 188 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі роз`єднання судом позовних вимог судовий збір, сплачений за подання позову, не повертається і перерахунок не здійснюється. Після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується.

Оскільки позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог та сплачено судовий збір, виходячи із загальної суми позову, а після роз`єднання судом позовних вимог судовий збір повторно не сплачується, то у цьому випадку застосування судом положень ч. 6 ст. 188 ЦПК України і роз`єднання позовних вимог не сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Ураховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Повернення позовної заяви не порушує права позивача на доступ до правосуддя, оскільки це право може бути реалізоване після усунення обставин, що стали підставою для повернення такої заяви.

Керуючись ст. 2, 13, 185, 188, 260, 261 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя І. М. Шевченко