Номер провадження 6/754/161/25
Справа № 754/5644/21
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2025 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в особі представника Савченко Т.В. звернулась до суду з заявою про розстрочку виконання судового рішення.

Дану заяву мотивовано тим, що в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №754/5644/21 за позовом КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2023 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 23.04.2025 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26.09.2023 року було скасовано, та ухвалено по справі нове судове рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13 563,38 грн. та заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 39 293,58 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено. Отже, загальний розмір заборгованості складає: 52 856,96 грн.

Як вказує заявник, для них такий розмір заборгованості є надмірно великим. Так, заявник станом на день звернення з даною заявою є пенсіонеркою, а тому її дохід є дуже незначним, що підтверджується довідкою форми ОК 5. Відповідач ОСОБА_2 станом на день звернення з даною заявою має мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою форми ОК 5. Враховуючи вищевикладене, станом на день звернення з даною заявою, у них досить скрутне матеріальне становище, а тому вони позбавлені можливості відразу погасити наявну у них заборгованість. Разом з тим, вони мають намір врегулювати спір та погасити заборгованість за житлово-комунальні послуги.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить розстрочити виконання постанови Київського апеляційного суду від 23.04.2025 року у справі №754/5644/21 за позовом КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг на один рік, шляхом щомісячної сплати коштів в розмірі 4 404 гривень 75 копійок щомісячно, починаючи з дати набрання ухвали законної сили.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник заявника у заяві про заміну сторони просить розглядати справу в її відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Неявка учасників судового процесу в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення, а тому суд вважає за можливе вирішити це питання за відсутності представника КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Впровадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №754/5644/21 за позовом КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 23.04.2025 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26.09.2023 року було скасовано, та ухвалено по справі нове судове рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13 563,38 грн. та заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 39 293,58 грн., а всього стягнуто 52 856,96 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є пенсіонером, загальний розмір пенсії за період з 01.04.2024 року по 30.04.2025 року становить 57 463,54 грн., щомісячний розмір пенсії з березня 2025 року становить 4748,58 грн.

Відповідно до довідки з Пенсійного фонду України (форма ОК-5), дохід відповідача ОСОБА_2 без вирахування податків за 2025 рік склав 24 000,00 грн., щомісячний дохід без вирахування податків - 8000,00 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до частини першої статті 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим цивільним судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 435 ЦПК України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 мають недостатній дохід задля виконання рішення суду одним платежем, що підтверджується довідками про їх доходи, однак мають намір виконати рішення суду та сплатити заборгованість.

Враховуючи викладене, зважаючи на суму заборгованості за судовим рішенням, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, дотримуючись балансу інтересів обох сторін в умовах дії воєнного стану в Україні, зважаючи на майновий стан відповідача, з огляду на відсутність заперечень з боку представника позивача (стягувача), суд доходить висновку про можливість розстрочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 23.04.2025 року у справі №754/5644/21 за позовом КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг на один рік, шляхом щомісячної сплати коштів в розмірі 4 404 гривень 75 копійок щомісячно, починаючи з дати набрання ухвали законної сили, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 247, 353, 435 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у справі №754/5644/21 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг на один рік, шляхом щомісячної сплати коштів в розмірі 4 404 гривень 75 копійок щомісячно, починаючи з дати набрання ухвали законної сили.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 02 червня 2025 року.

Суддя: