_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/316/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованість за послуги водопостачання у розмірі 23051,74 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем послуг ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», що підтверджується оформленим особовим рахунком за № НОМЕР_1 , проте отримуючи послуги з водопостачання не здійснює в повному обсязі їх оплату, внаслідок чого за період з 01.05.2021 року по 30.04.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 23051,74 грн., що змусило позивача звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2024 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13.06.2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

08.10.2024 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, яким вона позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги заявлено лише до одного співвласника житлового приміщення, однак право власності в різних частках зареєстровано на двох осіб, із наданого позивачем розрахунку неможливо встановити як розраховується сума заборгованості, який об`єм норми споживання водопостачання враховується під час розрахунку, як розраховується кінцева сума за місяць, крім того, внаслідок аварій та ремонтних робіт взагалі відсутнє централізоване водопостачання у квартирі, інформація про відсутність водопостачання є загальнодоступною. Зокрема, посилаючись на офіційний сайт ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» водопостачання за адресою відповідачів було відсутнє в 2021 році (03.10.2021р., 25.11.21 -26.11.21р.), в 2022 році (11.05.22р.,16.06.22-18.06.22р., 01.07.22-02.07.22р., 22.07.22р., 28.12.2022-29.12.22р.), в 2023 році (21.02.23р.,01.03.23р.,16.07.23р.), в 2024 році (21.03.24р., 23.03.24р.,31.03.24р., 16.04.24р.), тому плата за час таких перерв не повинна нараховуваться.

До відзиву на позов було надано клопотання про залучення до участі у справі у якості співвідповідача іншого власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2

12.12.2024 року до суду від представника позивача ТОВ «Інфокс» надійшла відповідь на відзив та клопотання про залучення в якості співвідповідача ОСОБА_2

01.01.2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, якими просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 03.02.2025 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідача - ОСОБА_2 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

24.03.2025 року до суду надійшов відзив на позов від відповідача ОСОБА_2 , яким вона зазначила, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі.

26.03.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив та заява про збільшення позовних вимог.

26.05.2025 року до суду від відповідачів надійшло клопотання про залишення заяви позивача про збільшення позовних вимог без розгляду та додаткові пояснення в обґрунтування правової позиції відповідачів.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128,131 ЦПК України.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»- Токарева Н.В. у судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до судового засідання з`явились, позовні вимоги не визнали у повному обсязі та просили у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, з`ясувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення, згідно Закону України «Про житлово комунальні послуги» та відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 року, та тарифів затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 02.11.2017 року № 1344, від 26.06.2018 року № 599, від 23.10.2019 року № 1251, від 04.02.2020 року № 283, від 16.12.2020 року № 2499.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Зокрема, одним із різновидів договорів є договір про надання послуг.

Згідно приписів ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Суд зазначає, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати послуг.

Відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та отримання їх відповідачами - не звільняє відповідачів від сплати заборгованості за надані послуги. Тобто, відповідачі фактично отримують надані позивачем послуги, а філія надавала та продовжує надавати вказані послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг № Т4-301308-ю/л від 11.11.2021 року про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрованими станом на 11.11.2021 року числяться ОСОБА_3 , 1938 року народження, ОСОБА_1 , 1964 року народження, та ОСОБА_2 , 1988 року народження./а.с.7/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що вбачається із свідоцтва про смерть від 06.10.2022 року, актовий запис № 9718./а.с.36/.

Відповідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 07.08.2023 року нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної часткової власності ОСОБА_1 /2/3 частки/ та ОСОБА_2 /1/3 частка/./а.с.35/

Судом встановлено, що ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення, згідно Закону України «Про житлово- комунальні послуги» та відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 року, та тарифів затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 02.11.2017 року № 1344, від 26.06.2018 року № 599, від 23.10.2019 року № 1251, від 04.02.2020 року № 283, від 16.12.2020 року № 2499.

Відповідно до вищевказаної постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про затвердження тарифів, знаходяться у відкритому доступі та не потребують доказування, оскільки перевірити їх дійсність можливо безпосередньо на сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надаються філією «Інфоксводоканал» Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», що підтверджується оформленням особового рахунку за № НОМЕР_1 .

Нарахування відповідачам за надані послуги здійснювалось відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №30 від 25.02.2010 року, та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 16.12.2020 року № 2499, від 22.12.2021 року № 2841, а відповідачі в свою чергу користувались такими послугами.

Відповідач зазначає, що в квартирі відсутнє гаряче водопостачання, нарахування плати за холодне водопостачання та водовідведення нараховується за кількістю зареєстрованих осіб за нормами споживання, оскільки за їх адресою: АДРЕСА_2 , відсутній вузол обліку водопостачання (лічильник), тому враховуються середньомісячні норми витрати води на одного мешканця.

Представник позивача зазначає, що філії не було відомо про смерть співвласника квартири ОСОБА_3 , лише на стадії розгляду справи стало відомо про цей факт та ними було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог з врахуванням двох осіб, відповідачів по справі, які є користувачами послуг, у розмірі 20028,79 грн., зокрема на підставі свідоцтва про смерть проведено перерахунок нарахувань по особовому рахунку із зняттям нарахувань на 1 особу ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд акцентує увагу на те, що в процесі розгляду справи представником позивача уточнювався розмір заборгованості, зокрема у первісних вимогах він складав суму 23051,74 грн., у подальшому сторона позивача зменшила позовні вимоги до розміру 20028,79 грн., а потім збільшила позовні вимоги до розміру 20841,08 грн., надавши детальний розрахунок заборгованості станом на 30.04.2024 року, зазначивши остаточну суму заборгованості в розмірі 20841,08 грн., яку просить стягнути з відповідачів.

В обґрунтування збільшення позовних вимог, сторона позивача детально розрахувала та відобразила це помісячно в розрахунку заборгованості у період з 01.05.2021 року по 30.04.2024 року по кількості осіб, відповідно до яких проводилось нарахування, тарифи, період, сума нарахування та остаточна сума боргу. Зокрема, у заяві було чітко зазначено в цифрах норма на одну особу за водовідведення, за водопостачання (6,697 куб.м,), абонентська плата, зміна тарифу, 25% пільга, на підставі цих показників було відображено детальний розрахунок боргу./а.с.143-147/.

При цьому, у розрахунку заборгованості зазначено, що з 06.10.2022 року відбулись зміни у складі родини відповідачів, тому нарахування здійснювалось із кількості 2 осіб, крім того померла ОСОБА_3 мала право на 25% знижку при платі за користування комунальними послугами, тому було враховано вказану пільгу на загальну суму 193,11 грн. З урахуванням цієї суми, борг за період з 01.05.2021 року по 30.04.2024 року складає 21034,19-193,11= 20841,08 грн., вказану суму боргу просять стягнути з відповідачів.

Також, представник позивача пояснює, що стався технічний збій при нарахуванні послуг при відсутності приладу обліку, тобто за період січень, лютий, березень 2021 року нарахування помилково здійснювалось за 1 особу, тому виникла необхідність у збільшенні позовних вимог, шляхом додавання 1005,40 грн. до суми заборгованості 20028,79 грн., внаслідок чого просили стягнути борг в сумі 21034,19грн. та з врахуванням 25% знижки, остаточна сума склала 20841,08 грн./а.с.146/

Вказаний борг підтверджено розрахунком заборгованості, який відповідачами не спростовано./а.с.121-122/

Однак, у судовому засіданні 26.05.2025 року відповідачі заявили клопотання про залишення заяви позивача про збільшення позовних вимог без розгляду, мотивуючи тим, що вказану заяву про збільшення позовних вимог представником позивача було подано не до початку першого судового засіданні, а при розгляді справи по суті, що суперечить п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України. У порядку ст.222 ЦПК України вказане клопотання відповідачів судом було задоволено, та прийнято до розгляду іншу заяву представника позивача про зменшення позовних вимог від 12.12.2024 року, в якій було зазначено, що внаслідок проведення перерахунку, на підставі отриманої інформації, сума заборгованості за період з 01.05.2021 року по 30.04.2024 року складає 20028,79 грн./а.с.82/.

При цьому, судом було досліджено інформацію ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» від 28.11.2024 року з якої вбачається, що особовий рахунок рахунок відкрито на ОСОБА_1 з 01.09.2008 року з інформацією про нарахування по особовому рахунку за послуги з водопостачання та водовідведення по нормам споживання на 3 зареєстровані особи./а.с.84/.

На підставі звернення ОСОБА_1 № 2677 від 13.11.2024 року та наданого свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі звернення та наданого документу проведено перерахунок нарахувань по особовому рахунку із зняттям нарахувань на 1 особу з дати смерті, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з заборгованістю по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_2 станом на 30.04.2024 року в сумі 33793,38 грн., матеріали справи було передано до Юридичного департаменту для примусового стягнення заборгованості у судовому порядку, однак за період з 01.05.2021 року по 30.04.2024 року у сумі 20028,79 грн./а.с.84/

Представник позивача у суді зазначає, що у разі відсутності вузла обліку, обсяги споживання визначаються за нормами споживання, встановленого органом місцевого самоврядування. Норми водоспоживання для населення встановлюються в залежності від ступеню благоустрою об`єкта водопостачання. Одиницею виміру середньомісячної норми витрати води є 1 мешканець.

Нормативи (норми) споживання води встановлені рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 року «Про внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.02.1992 № 63 «Про впорядкування експлуатації та користування системами комунального водопроводу та каналізації м.Одеси» відповідно до ступеню благоустрію об`єкта водопостачання.

У будинку, де мешкає відповідач, за адресою: АДРЕСА_3 , встановлена ступінь благоустрію код 30 (водопровід, каналізація, центральне гаряче водопостачання. Середньомісячні норми витрати води в таких будинках становлять 6,697 куб.м. Окрім того, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно бази даних філії «Інфоксводоканал» користувалась пільгою «Дитина війни» в розмірі 25%, що було враховано при розрахунку заборгованості.

Суд погоджується із наданим позивачем остаточним розміром заборгованості в розмірі 20028,79 грн., оскільки такий було проведено відповідно до кількості осіб та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 23.10.2018 року № 1251, від 04.02.2020 року № 283, від 16.12.2020 року № 2499, та не викликає сумніву щодо правомірності нарахування зазначених у ньому сум заборгованості.

Вказаний розмір заборгованості відповідачами спростовано не було.

Проте, відповідачі заперечували щодо остаточної суми боргу, посилаючись у відзиві та у своїх поясненнях до суду, що водопостачання у будинку, в якому знаходиться квартира боржників у певні періоди часу залишалась без централізованого водопостачання внаслідок аварій та ремонтних робіт, інформація про відсутність водопостачання є загальнодоступною та міститься на офіційному сайті ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», про що надали скріншоти відповідних повідомлень. Тому, вважають, що у вказані періоди нарахування не повинно було здійснюватись.

Судом було досліджено копії скріншот повідомлень, які мають різний характер інформації, в одних повідомленнях зазначено щодо проведення ремонтних робіт/відключення по АДРЕСА_3 , усі будинки; в інших конкретно вказано адреси проведення ремонтних робіт по АДРЕСА_3 з 33 по 37 будинок, де будинок відповідачів не зазначено/а.с.38/.

Крім того із повідомлень вбачається, що буде припинено водопостачання або можливе зниження тиску, представник позивача зазначає, що вказані періоди часу проведення ремонтних робіт носили тимчасовий та не тривалий проміжок часу, та іноді ремонтні роботи у зв`язку з виниклими обставинами не проводились у визначені часи та їх було перенесено, іноді в залежності від складності ремонту, його час було скорочено та достроково поновлено водопостачання, тому конкретно встановити періоди/години/ припинення водопостачання та його поновлення, а коли це було фактичне пониження тиску води, не вбачається можливим, внаслідок чого неможливо здійснити точний та належний перерахунок.

Будь-яких актів, які б свідчили про конкретні часи припинення та поновлення водопостачання, оформлені належним чином, відповідачами надано не було, повідомлення на сайті позивача мають загальну інформацію.

Представник позивача зазначає, що відповідачами оплата за послуги водопостачання та водовідведення була здійснена декілька разів у 2011,2012,2013,2014,2015 роках, остання оплата відповідачів була здійснена 21.02.2015 року, в подальшому відповідачі взагалі самоусунулись від необхідності сплачувати ці послуги. Несплата споживачами послуг водопостачання веде до дестабілізації роботи підприємства, що є неприйнятним під час військового стану в країні. Представник позивача зауважує, що дійсно деякий період часу внаслідок аварійно-ремонтних робіт споживачі залишались без водопостачання, що займало в середньому 2-3 години відновлювальних робіт. Однак, п.11 Порядку здійснення перерахунку вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, затвердженого постановою КМУ від 06.02.2024 року № 127, перерахунок не здійснюється за період, коли послуги не надавалися споживачеві у зв`язку з проведенням ремонтних і профілактичних робіт, ліквідацією наслідків аварії, оскільки плата за такий період не нараховується. Наявність приладу обліку води в приміщенні має можливість працювати лише при наявності напору води, а оскільки у відповідачів такий прилад відсутній то відсутні докази, що коли водопостачання було відновлено відповідач не скористався можливістю задовольнити свої потреби у використанні норми водопостачання.

Суд зазначає, що по даній справі необхідно виходити із Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою КМУ від 17.02.2010 року № 151 та Порядку здійснення перерахунку вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, затвердженого постановою КМУ від 06.02.2024 року № 127.

Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою КМУ від 17.02.2010 року № 151 регламентовано порядок здійснення перерахунку у разі наявності перерв у наданні послуг з централізованого постачання холодної води, що перевищують допустимий строк тривалістю 6 годин на добу більше ніж два рази на місяць за відповідною формулою. Формула складається із складових, зокрема необхідно надати строк, протягом якого відбулося відхилення від кількісних і якісних показників, діб, кількість днів у місяці, показання будинкових засобів обліку та інше. Спори щодо перерахунку розміру плати за надання послуг розв`язуються у судовому порядку згідно із законодавством.

Проте, судом не встановлено звернення відповідачів у встановленому законом порядку з претензіями до філії з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг, або надання належних актів фіксування періодів/годин відсутності водопостачання, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Тому, саме по собі посилання відповідачів на скріншоти повідомлення щодо відсутності водопостачання, за відсутності належних доказів, не спростовують та не підтверджують факт невірності розрахунку заборгованості.

Порядкомздійснення перерахунку вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, затвердженого постановою КМУ від 06.02.2024 року № 127, зокрема п.5. передбачено, що у разі надходження від споживача акта-претензії за визначеною формою, що складений за результатами перевірки якості послуги згідно з Порядком проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145, та прийняття виконавцем рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або у разі, коли претензія споживача вважається визнаною виконавцем, перерахунок здійснюється протягом одного місяця починаючи з дати, коли прийнято рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або з дати, коли претензія споживача вважається визнаною виконавцем.

Відповідно п.11 вказаного Порядку встановлено нове положення, зокрема перерахунок не здійснюється за період, коли послуги не надавалися споживачеві у зв`язку із проведенням ремонтних і профілактичних робіт, ліквідацією наслідків аварії, оскільки плата за такий період не нараховується.

Посилання відповідачів щодо необґрунтованості розрахунку позивача не спростовано належним чином наданням іншого розрахунку або зазначення, в чому саме полягає неправильність розрахунку, застосованих для цього тарифів, тощо з наданням відповідних доказів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII - споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, та не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним навіть до укладення відповідного договору.

У відповідності до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017року, п.п. 20, 30 Правил, на споживача комунальних послуг покладено обов`язок щомісячної їх оплати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Разом з тим, згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Доводи представника позивача про те, що відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачами - не звільняє відповідачів від сплати заборгованості за надані послуги, є обґрунтованими. Тобто, відповідачі отримують надані позивачем послуги, а позивач надав та продовжує надавати вказані послуги, матеріали справи не містять звернення відповідача у встановленому законом порядку з претензіями до позивача з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг.

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, висновки яких враховуються судом на підставі ч.6 ст. 263 ЦПК України, по даній справі.

Практика Верховного Суду у справах про стягнення за житлово-комунальні послуги за умови відсутності договору є сталою.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, позивачем доведено той факт, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про спадщину від 02.08.2023 року та споживачами філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», що підтверджується оформленим на ім`я ОСОБА_1 особовим рахунком № НОМЕР_1 , внаслідок чого повинні сплачувати послуги водопостачання, проте припинивши тривалий час сплачувати вказані послуги, станом на 30.04.2024 року виник борг, розмір якого становить 20028,79 грн., який підлягає стягненню з відповідачів.

Крім того, відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 3028,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2737,61 грн.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, ст.ст.1,3, 319, 322, 526, 610 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»() заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2021 року по 30.04.2024 року у розмірі 20028 (двадцять тисяч двадцять вісім ) гривень 79 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»() витрати по сплаті судового збору у розмірі 2780,35 (дві тисячі сімсот вісімдесят) гривень 35 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.05.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко