Справа № 944/6637/24
Провадження №2/944/766/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .

На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24.04.2017 року з нього в користь ОСОБА_2 , було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 23 листопада 2016 року.

Відповідно до акту огляду МСЕК №2606/14 від 16.11.2023 року йому було встановлено 3 групу інвалідності пов`язану із проходженням військової служби.

12 серпня 2024 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №51-РС його було звільнено у запас за підпунктом б пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу( за станом здоров`я - за наявності інвалідності).

Тривалий час він проходив лікування в невропатолога, в подальшому обстеження та реабілітацію, також йому призначено, лікування медичними препаратами, на придбання яких потрібні кошти.

Він є особою з інвалідністю 3 групи, що позбавляє його можливості знайти постійне місце праці.

На даний час він проживає із своїми батьками, ОСОБА_4 яка є особою з інвалідністю 2 групи, та ОСОБА_5 який є пенсіонером за віком. Утримання непрацездатних батьків покладає на нього додаткові матеріальні витрати.

У 2018 році відповідачка разом із донькою, ОСОБА_3 , виїхала закордон, і на даний час проживає в Іспанії, де працює та отримує регулярні доходи.

Матеріальний стан на даний час змінився, а стан здоров`я погіршився, що в свою чергу є підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи вищенаведене він не взмозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Просить позовні вимоги задовольнити, змінити розмір аліментів які стягнуто на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24.04.2017року з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 23 листопада 2016 року.

Стягувати з нього на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Онищук Т.Н. скерував на адресу суду присьмову заяву, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.5 ЦПК України, суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31 липня 2018року.

На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24.04.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 23 листопада 2016 року.

Відповідно до акту огляду МСЕК №2606/14 від 16.11.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було встановлено 3 групу інвалідності пов`язану із проходженням військової служби, до жовтня 2024року черговий переогляд 27.09.3024. Доказів того що ОСОБА_1 було продовжено на певний період групу інвалідності, знято таку чи встановлено іншу групу інвалідності суду не надано.

Згідно витягу з наказу №232 від 19.08.2024 ОСОБА_1 , 12 серпня 2024 року на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №51-РС його було звільнений у запас за підпунктом б пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу( за станом здоров`я - за наявності інвалідності).

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) №232 від 19.08.2024року старший солдат ОСОБА_1 , звільнений наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по особовому складу) від 12.08.2024 № 51 -РС, у запас за підпунктом б пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовець не висловив бажання продовжувати військову службу).

Згідно довідки управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області від 27.08.2024 ОСОБА_1 на обліку не перебував, пенсії не отримує і не отримував.

Відповідно до довідки №26 Бродівського ВДВС у Золочівському районі від 22.08.2024 ОСОБА_1 задоргованості по сплаті аліментів за вказаним виконавчим листом не має.

Відомостей проте, яку отримує пенсію по інвалівдності ОСОБА_1 суду не надано.

Так, судом досліджено долучені виписки із медичної карти стаціонарного хворого з якої слідує, що останній перебував на лікуванні в КНП ЛОР"Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім.Ю.Липи в період з 23.01.2023 по 06.02.2023, 22.05.2023 по 08.06.2023, 17.03.2023 по 30.03.2023, 27.08.2024 по 09.09.2024 16.10.2024 по 25.10.2024, тобто двічі на рік перебував на лікуванні ускладеному внаслідок остеохондрозу.

Однак, суду не надано доказів того які витрати були понесені позивачем на лікування, та чи такі є одноразовими витратами.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Частинами 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз зазначеного положення закону вказує на те, що зобов`язання по утриманню дитини мають тривалий характер, проте згодом може виникнути необхідність у зміні розміру коштів, які надаються на утримання. При вирішення питання про зміну розміру аліментів має значення погіршення здоров`я, зміна матеріального або сімейного стану стану платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, враховує, в тому числі: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет України на 2025рік» встановлено що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні.

Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Стаття 192 СК України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, так і погіршення здоров`я як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, однак в підтвердження позовних вимог не надає жодних доказів щодо свого матеріального стану, чи погіршення стану здоров`я як зазначено в позові.

Суд зазначає, що відповідно до норм ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, позивачем належними та допустимими доказами не довів та не підтвердив погіршення його майнового стану.

Суд звертає увагу на те, що інвалідність 3 групи позивачу була встановлена на певний період, а саме до 01.10.2024, до суду позивач звернувся 28.11.2024, тобто після спливу строку на який була встановлена третя група інвалідності, а тому покликання нате, що він є інвалідом 3групи є безпідставним.

Суд, відхиляє покликання ОСОБА_1 на те, що він утримує ОСОБА_4 яка є особою з інвалідністю 2 групи, та ОСОБА_5 який є пенсіонером за віком, що покладає на нього додаткові матеріальні витрати, оскільки, батьки є пенсіонерами і отримують соціальне забезпечення встановлене відповідно до Закону про призначення такого.

Крім цього, інших боргових зобов"язань та стягнень за виконавчими листами у ОСОБА_1 не має.

Частиною 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частки всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, з наданих позивачем доказів на підтвердження позовних вимог, не дає підстави вважати, що в останнього відбулись зміни в сторону погіршення матеріального стану, погіршення або покращення здоров`я, є лише факт того що він проходив обстеження та лікування в медичних закладах, однак відсутнє підтвердження того що таке вплинуло на його матеріальне становище

На переконання суду, матеріалами справи жодним чином не підтверджено, погіршення матеріального стану позивача.

Зважаючи на те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, а визначений розмір аліментів, який стягується з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, відповідає інтересам дитини, його зменшення без підтвердження погіршення його матеріального становища, на переконання суду, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

Отже, саме позивач повинен був довести обставини, які мають значення для вирішення спору заст. 192 СК України, та надати відповідні докази, що позивачем зроблено не було.

При цьому суд враховує, що згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись 4, 7,12, 13, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.182-184,192 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення виготовлений 04 червня 2025року

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: Швед Н.П.