РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2025 рокуКиївський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді - Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання - Смаль Ю.О.,
представника позивача - адвоката Цогоєвої О.А.,
представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» - Горбачової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макарова Ольга Петрівна про визнання договорів недійсними, -
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.11.2007 між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №6/1/32/2007/840-К/293 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 100 000,00 дол. США в порядку і на умовах визначених договором.
Крім цього, 16.11.2007 між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений, підписаний і нотаріально посвідчений договір іпотеки №6/1/32/2007/840-К/294 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого іпотекодавці, передали в іпотеку ВАТ КБ «Надра», в забезпечення повернення боржником за вищевказаним кредитним договором суми кредиту нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв.м.,(сімдесят два цілих чотири десятих) метрів квадратних, яка складається із трьох кімнат та належить Іпотекодавцям на праві приватної спільної власності.
Також Договором поруки №6/1/32/2007/840-П/295 від 16 листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений, підписаний Договір поруки №6/1/32/2007/840-П/295 від 16 листопада 2007 року.
29.04.2020 ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» та ПАТ «КБ «Надра» уклали Договір № GL3N217214-1 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, зокрема: право набути у власність гроші та/або майно на підставах, що пов`язані із здійсненням продавцем кредитних операцій, укладенням відповідних договорів та фактичною видачею грошових коштів; право оскаржувати припинення Прав вимоги, в тому числі право оскаржувати в судовому порядку припинення (відсутність) Прав вимоги. Також, 29.04.2020 ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» та ПАТ «КБ «Надра» уклали Договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, відповідно до п.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору/іпотекодержателю належні Банку, а новий кредитор/ іпотекодержатель набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставозадовців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі Боржники, включаючи права вимоги до право ступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли вимоги обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахування усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом «Основні договори», на далі за текстом Права вимоги. Новий кредитор/іпотекодержатель сплачує банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначеному цим Договором. Відповідно до п.2 Договір № GL3N217214 про відступлення права вимоги від 29.04.2020 за цим Договором Новий кредитор/іпотекодержатель в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, включаючи: право вимагати належного виконання Боржником зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржником грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, права вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо Боржників, втому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору.
Крім того, відповідно до Договору, сторони підтверджують, що після набуття Новим кредитором/іпотекодержателем прав вимоги, новий кредитор/іпотекодержатель має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до п.3 Договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29.04.2020 Новий кредитор/ іпотекодержатель зобов`язаний повідомити Боржників про відступлення прав вимоги за Основними договорами протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня набрання чинності цим Договором. В пункті 5 Договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29.04.2020 узгоджено, що Новий кредитор/іпотекодержатель підтверджує, що в момент укладення цього Договору отримав наявні у Банку документи, що підтверджують Права вимоги до боржників.
Крім того, позивачі зазначили, що в період здійснення кримінального провадження ними з порушенням строків, встановлених п.3 Договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29.04.2020 було отримано повідомлення від нового кредитора про заміну Кредитора в зобов`язанні. 30.06.2020 позивачі отримали письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та вимог про усунення порушення із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки вих. № 15/05-01 від 15.05.2020, відповідно якого станом на 29.04.2020 за кредитним договором обліковується заборгованість у розмірі 113896 доларів США 16 центів (еквівалент 3080720,28 грн.). Даний документ одночасно відображає стислий зміст порушених зобов`язань та є вимогою про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Також позивачів повідомлено, що відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлові приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмові вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільного звільнити житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Також вказують, що наявність дійсних зобов`язань за Кредитним договором №6/1/32/2007/840-К/293К від 16.11.2007 позивачі заперечують, тому докази видачі кредиту за Кредитним договором № 6/1/32/2007/840-К/293К від 16.11.2007 року та документальне підтвердження заборгованості є предметом доказування в даній справі, оскільки встановлення даної обставини може підтвердити їх твердження щодо відсутності на дату укладення спірного договору дійсних зобов`язань.
Кредитний договір за № 6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 не був спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, а саме: виконання Відповідачем-2 обов`язку з видачі кредиту в розмірі 100000,00 тисяч доларів США.
Зауважили, що вони не мають і не мали на дату укладення договору про відступлення прав вимоги перед Новим кредитором, відповідачем-1 по справі, зобов`язань, на які останній заявляє права вимоги.
В зв`язку з відсутністю об`єкту цивільних прав та обов`язків виключається існування правовідносин щодо нього. Відповідач-1 не набув права вимоги внаслідок недійсності Кредитного договору та похідних від нього договорів.
Оскільки ПАТ «КБ «НАДРА» фактично не мав прав вимоги за Кредитним договором № 6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007, ТОВ «ФК«ФІНРАЙТ» відповідно не могло набути ці права. Враховуючи, що вся документація щодо Кредитного договору була представлена відповідачу-1 до моменту укладення спірного правочину, наявна в нього і на цей час, Договір відступлення прав вимоги не мав економічного сенсу та очевидної законної мети.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.(т.2 а.с.1).
Ухвалою судді від 10.08.2020 справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, почато підготовче провадження (т.2 а.с.3).
13.10.2020 до суду від ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» надійшов Відзив на позовну заяву (т.2 а.с.37-45), у якому представник відповідача просив прийняти Відзив на позовну заяву та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Зазначає, що 16.11.2007 між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №6/1/32/2007/840-К/293 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 100 000,00 дол. США в порядку і на умовах визначених договором.
Крім цього, 16.11.2007 між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений, підписаний і нотаріально посвідчений договір іпотеки №6/1/32/2007/840-К/294 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого іпотекодавці, передали в іпотеку ВАТ КБ «Надра», в забезпечення повернення боржником за вищевказаним кредитним договором суми кредиту нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв.м.,(сімдесят два цілих чотири десятих) метрів квадратних, яка складається із трьох кімнат та належить Іпотекодавця на праві приватної спільної власності.
Також Договором поруки №6/1/32/2007/840-П/295 від 16 листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений, підписаний Договір поруки №6/1/32/2007/840-П/295 від 16 листопада 2007 року.
29.04.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №6/1/32/2007/840-К/293 від 16 листопада 2007 року, відповідно до якого право грошової вимоги та договорами забезпечення перейшло до відповідача.
Вважає, що позивачем не доведено факт порушення його прав, а також не надано аргументації що призвело до порушення його прав та які саме права порушені.
Позивач в порушення п. 5 ст. 177 ЦПК України не додав до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Стосовно посилань позивача на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначив, що дія підпункту 3 пункту 1 цього Закону не поширюється на банки, віднесені до категорії неплатоспроможних та щодо яких здійснюються процедури виведення з ринку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у частині уступки (продажу, передачі) заборгованості або боргу на користь (у власність) іншої особи, а зобов`язання позивач підпадає під дію пп.3 п.1 цього Закону, оскільки було реалізоване під час здійснення процедури виведення з ринку відповідно до вказаного вище закону.
Вказує, що позичальникові/іпотекодавцеві на адресу позивача направлено повідомлення про відступлення права вимоги та позасудове задоволення вимог іпотекодержателя. Порушення позивачем у встановлений у вимозі строк не усунуто, а отже ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" набуло право власності на зазначену квартиру. Позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Вимоги позивача вважає незаконними, та такими, що не підлягають задоволенню. Так, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Підписавши Кредитний договір, не пропонував будь-яких змін до нього, не зазначив заперечень чи доповнень. Умови Кредитного договору не порушують принципів добросовісності, рівності сторін, є справедливими.
На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
18.11.2020 представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» подав до суду клопотання про долучення письмових доказів (т.2 а.с.84).
01.12.2020 до суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку надійшли до суду письмові пояснення (т.2 а.с.198-200).
18.11.2020 представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» подав до суду заперечення проти клопотання про призначення судової економічної експертизи (т.2 а.с.209-211).
Представник позивачів адвокат Цогоєва О.А. 14.01.2021 подала заяву про витребування доказів (а.с.223-234 т.2).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.01.2021задоволено частково клопотання представника позивачів адвоката Цогоєвої Оксани Анатоліївни про витребування доказів. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія«ФІНРАЙТ»: - належним чином засвідчену копію заяви на видачу готівки, із зазначенням в ній саме Кредитного договору №6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007; - виписки по рахункам, на яких обліковуються зобов`язання за Договором поруки № 6/1/32/2007/840-П/295 від 16.11.2007, зобов`язання за Договором іпотеки № 6/1/32/2007/980-1/294 від 16.11.2007; - оборотно-сальдову відомість за вищезазначеними рахунками. У задоволенні іншої частини заявленого клопотання відмовлено (т.2 а.с.237-240).
18.01.2021 до суду від представника позивачів адвоката Цогоєвої О.А. надійшла заява про витребування доказів (т.3 а.с.1-12).
28.01.2021 до суду від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» надійшло клопотання про виконання ухвали суду (т.3 а.с.14-15).
03.02.2021 до суду від представника позивачів адвоката Цогоєвої О.А. надійшло клопотання про витребування доказів (т.3 а.с.27-42).
08.02.2021 до суду від приватного нотаріуса ХМНО Макарової О.П. надійшло повідомлення про проведення судового засідання по справі без участі третьої особи (т.3 а.с.103).
19.02.2021 представник позивачів адвокат Цогоєва О.А. подала до суду клопотання про долучення доказів (т.3 а.с.105-106).
31.03.2021 представник позивачів адвокат Цогоєва О.А. подала до суду клопотання про приєднання доказів (т.3 а.с.120-121).
31.03.2021 до суду надійшли Заперечення ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» проти клопотання про витребування доказів (т.3 а.с.216-218).
29.04.2021 представник позивачів адвокат Цогоєва О.А. подала до суду клопотання про долучення доказів (т.3 а.с.231-233).
29.04.2021 представник позивачів адвокат Цогоєва О.А. подала до суду заяву про витребування доказів (т.3 а.с.240-248).
18.05.2021 представник позивачів адвокат Цогоєва О.А. подала до суду клопотання про долучення доказів (т.4 а.с.1).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.06.2021задоволено клопотання представника позивачів - адвоката Цогоєвої О.А. про витребування доказів. Витребувано з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питання виведення з ринку ПАТ «КБ «НАДРА» копії: - облікової політики банку за 2007-2009 роки; - внутрішніх положень про кредитування фізичних осіб в іноземній валюті; - договору на обслуговування рахунку, з якого видано кредит, укладений між банком та ОСОБА_2 ; - витяг з Книги реєстрації відкритих рахунків по рахунку/рахункам, що належить/ ОСОБА_3 на підставі Договору/рів банківського рахунку; - меморіального ордеру на виконання Кредитного договору № 6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007; - заяви на видачу готівки, із зазначенням в ній саме Кредитного договору № 6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007; - виписки з особового рахунку НОМЕР_1 , а не рахунку у відповідності до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 17.06.2004 №280 для фізичних осіб, які не здійснюють підприємницьку діяльність; - виписки по рахунку для обліку поручительства за Договором поруки № 6/1/32/2007/840-П/295 від 16.11.2007; - виписки по рахунку для обліку застави за Договором іпотеки № 6/1/32/2007/980-І/294 від 16.11.2007; - оборотно-сальдову відомість за вищезазначеними рахунками; - звіту (довідку) касира станом на 16.11.2007; - витяг з касової книги станом на 16.11.2007; -щоденної оборотної відомості касових документів станом на 16.11.2007; - зведеної довідки про касові обороти станом на 16.11.2007; - щоденної оборотносальдової відомості станом на 16.11.2007; - щоденної статистичної звітності станом на 16.11.2007; -первинних документів, що підтверджують суму заборгованості за Кредитним договором № 6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін, та доповненнями до вказаного договору, тощо, що є його невід`ємними частинами; - висновку про оціночну вартість кредиту (витяг) за Кредитним договором № 6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007, складений Українською універсальною біржою (дата оцінки вартості кредитів 01.09.2015 рік); - організаційної політики ПАТ КБ «НАДРА», яка діяла з 2007 по 2015 роки; - кредитної політики ПАТ КБ «НАДРА», яка діяла з 2007 по 2015 роки. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макарової Ольги Петрівни: - матеріали справи по правочину - Договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, укладеного між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» від 29.04.2020 року за реєстровим номером 90 (т.5 а.с.4,5-8).
20.07.2021 та 27.07.2021 від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб адвоката Музичук Л.В. надійшла заява про продовження строку виконання ухвали Київського районного суду м.Харкова від 29.06.2021 на 10 днів з дати винесення ухвали про розгляд вказаної заяви (а.с.13,124).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.06.2021задоволено заяву представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб адвоката Музичук Л.В. про продовження строку виконання ухвали Київського районного суду м.Харкова від 29.06.2021. Продовжено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 29.06.2021 на 10 (десять) днів з дня отримання ухвали.
21.07.2021 до суду від приватного нотаріуса Макарової О.П. на виконання ухвали суду від 29.06.2021 надійшли докази (т.5 а.с.17).
17.08.2021 до суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла заява на виконання ухвали суду про витребування доказів від 29.06.2021 (т.5 а.с.136).
30.08.2021 до суду від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» надійшла заява про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.218-219 т.5).
Протокольною ухвалою суду від 30.08.2021 задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.214-215 т.5).
31.08.2021 до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макарової О.П. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с.220 т.5).
01.11.2021 представник позивачів адвокат Цогоєва О.А. подала до суду клопотання про приєднання доказів (а.с.5 т.6).
10.11.2021 до суду від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» Колеснікова А.Г. надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи (а.с.73-78 т.6).
Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку 01.12.2020 подав до суду письмові пояснення (т.2 а.с.198-200).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті позовних вимог.
Ухвалою суду від 13.01.2022 провадження справі зупинено на підставі п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України на 6 (шість) місяців з дня смерті позивача ОСОБА_2 , тобто до 21 червня 2022 року та залучення до участі у справі правонаступника позивача.
04.04.2024 від адвоката Цогоєвої О.А. надійшло клопотанняпро поновлення провадження у справі та залучення ОСОБА_1 правонаступником ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 08.04.2024 відновлено провадження в справі. Залучено в якості правонаступника позивача ОСОБА_2 її сина - ОСОБА_1 .
Представник Позивача ОСОБА_4 позов в судовому засіданні підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позові.
Представник відповідача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНРАЙТ" Горбачова О.А. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав, викладених у відзиві та наданих до суду поясненнях.
Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» - в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ КБ "Надра" з ринку, в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом своєчасно та належним чином.
Представник відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макарова О.П. надала заяву про слухання справи у її відсутність та надала витребувані докази.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Суд, вивчивши висдухавши доводи представників сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
16.11.2007 між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №6/1/32/2007/840-К/293 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти у сумі 100 000,00 дол. США в порядку і на умовах визначених договором (а.с.35-36 т.1).
Крім цього, 16.11.2007 між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений, підписаний і нотаріально посвідчений договір іпотеки №6/1/32/2007/840-К/294 від 16 листопада 2007 року, відповідно до умов якого іпотекодавці, передали в іпотеку ВАТ КБ «Надра», в забезпечення повернення боржником за вищевказаним кредитним договором суми кредиту нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв.м.,(сімдесят два цілих чотири десятих) метрів квадратних, яка складається із трьох кімнат та належить Іпотекодавцям на праві приватної спільної власності (а.с.50-53 т.1).
Також Договором поруки №6/1/32/2007/840-П/295 від 16 листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений, підписаний Договір поруки №6/1/32/2007/840-П/295 від 16 листопада 2007 року (а.с.58 т.1).
29.04.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №6/1/32/2007/840-К/293 від 16 листопада 2007 року, відповідно до якого право грошової вимоги та договорами забезпечення перейшло до відповідача.
29 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» було укладено договір №GL3N217214 про відступлення прав вимоги, за яким Первісний кредитор 29 квітня 2020 року передав Новому кредитору, а Новий кредитор прийняв у власність права вимоги до позичальника за Кредитним договором. До Нового кредитора перейшли права вимоги до Позичальника та Іпотекодавця у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги та згідно ст.512 Цивільного Кодексу України ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» є Новим кредитором у зазначеному зобов`язанні (а.с.254-257 т.1).
Відповідно до статті 1 Договору № GL3N217214 від 29 квітня 2020 року Новий кредитор набув усі права за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржником зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок, передачі предметів забезпечення і рахунок виконання зобов`язань, право вимагати та отримувати платежів за гарантією (якщо така видавалася). Права кредитора за Основними договорами перейшли до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане банку відповідно до умов Основних договорів.
Згідно з пунктом 3.3.1 Кредитного договору сторони визначили порядок погашення заборгованості: з 16.11.2007 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до пункту 1.3.1 цього договору.
Відповідно до пункту 1.3.1 Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 13,49 % відсотків на рік. Нарахування відсотків за користуванням Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту.
Так, на момент укладення Кредитного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників цього правочину було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків. В укладеному Кредитному договорі визначені всі умови кредитування, зокрема розмір наданого кредиту, строк користування ним, порядок його надання та повернення, розмір плати за користування кредитними коштами, права та обов`язки кредитодавця і позичальника відповідальність сторін.
Належним доказом факту отримання позивачем (позичальником) кредиту в ВАТ КБ «Надра» є заява на видачу готівки № NL-1 від 16 листопада 2007 року, яка власноруч підписана позичальницею, з особистим підписом ОСОБА_2 про отримання вказаної суми кредиту готівкою, і в якій особу позичальника було встановлено згідно даних його паспорту.
При чому, з матеріалів позову та пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, вбачається, що позивач фактично визнає укладення кредитного договору, однак, не визнає його дійсність.
Разом з цим позивач в порушення п. 5 ст. 177 ЦПК України не додав до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Більш того, вказаний позов подано з пропуском встановленого строку позовної давності. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права покладається на позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно правового висновку висловленого в Постанові ВСУ № 6-490цс17 від 16 серпня 2017 року - якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.
Таким чином, правочин це правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.
На думку суду, кредитний договір, укладений між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_2 повністю відповідає нормам чинного законодавства і будь-яких підстав, які передбачені ст. 203 ЦК України, для визнання договору недійсним не має, так як міст правочину не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Особи, які вчиняли правочин (представниця банку та особисто позичальник ОСОБА_2 ) - мали необхідний повний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, про що свідчать підписи обох сторін правочину.
Отже, суд вважає, що при укладенні оспорюваного кредитного договору - не існувало жодних обставин, які б свідчили про наявність чи існування підстав для застосування ст.ст. 203, 215 ЦК України, з огляду на те, що жодних підтверджень недодержання вимог, необхідних для чинності даного правочину позивачем, його представником суду не наведено.
Згідно з ч.ч. 1-3,5 ст. 203 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків, як це було вказано у Правовій позиції Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 р. у справі № 6-2953цс15).
Крім цього, пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що згідно зі статтею 217 ЦК правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо, закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК України, суд може визнати недійсною частину правочину, з`ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним.
Станом на день укладання кредитного договору та видачі коштів 16.11.2007 р., ВАТ КБ «Надра» був публічною фінансовою установою, яка здійснювала кредитування в тому числі і населення для споживчих потреб.
Умови, що передують укладенню кредитного договору, визначені ч. 2 ст. 11 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, були загальновідомою інформацією, яка доносилась до споживачів кредитних коштів за допомогою реклами, ЗМІ, інтернет-ресурсів і т.п., а також роз`яснювались менеджером відділення перед укладанням договору особисто позивачу (позичальнику), що підтверджується вищевказаним кредитним договором, пам`яткою клієнта по умовам оформлення кредитного пакета.
Згідно із ст. 203 ЦК України, для чинності правочину особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної відповідальності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 в момент підписання вищевказаного кредитного договору - була дієздатною особою і чітко розуміла свої дії щодо підписання кредитного договору та її особистого бажання на отримання кредиту в сумі 100 000,00 доларів США, за чим вона і звернулася до відповідача, обравши банківську установу серед інших банків, і крім того, вона мала можливість та ознайомилася з усіма істотними умовами кредитного договору, про що свідчить сам текст договору з його особистими підписом і вже 16 листопада 2007 року реалізувала своє право на укладання договору та отримання кредиту в сумі 100 000,00 доларів США в ВАТ КБ «Надра» згідно заяви на видачу готівки № NL-1 від 16 листопада 2007 року кредиту де вказано, що суму отримав, що підтверджується її підписом в даній заяві в графі «зазначену суму одержав».
З письмового відзиву представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює виведення з ринку ПАТ «КБ «Надра» Музичук Л.В. вбачається, що у позивача перед банком була наявна заборгованість за кредитним договором №6/1/32/2007/840-К/293 від 16 листопада 2007 року, відповідно даний актив містився у ліквідаційній масі банку і був виставлений на продаж.
Так, право вимоги за Кредитним договором клієнта ОСОБА_2 №6/1/32/2007/840-К/293 від 16 листопада 2007 року, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 , було відступлено ТОВ «ФК «Фінрайт» у складі лоту GL3N217214.
Крім цього, кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди сторонами за всіма істотними умовами, а саме, згідно кредитного договору цей кредитний договір набирає чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.
Так, з урахуванням ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Тобто, позивач ОСОБА_2 перед укладанням кредитного договору була ознайомлена із загальними умовами кредитування, погодилася з ними, наслідком чого стало його підписання ОСОБА_2 .
Тобто, позивачу - були достеменно відомі усі істотні умови договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили її прийняти їх на вкрай невигідних для себе умовах.
За змістом забезпечувальних договорів, ними забезпечується зобов`язання Позичальника ОСОБА_2 повернути кредит у сумі 100000 (сто тисяч) доларів США 00 центів, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, плату за управління кредитом, можливі штрафні санкції (розділ «Визначення термінів», «Зобов`язання», арк. 1 Договору іпотеки; п. 1.1. Договору поруки).
Також, у розпорядженні на видачу готівкових коштів відділення № 32 філії ВАТ КБ «Надра» від 16.11.2007 р., за підписом начальника відділення № 32 ОСОБА_5 та менеджера по роботі із фізичними особами ОСОБА_6 , зазначено, мовою оригіналу: «Выдайте кредитные средства клиенту ОСОБА_7 в сумме 100 000 (сто тысяч) долларов США 00 центов путем выдачи средств согласно кредитного договора № 6/4/32/2007/840-К/293 от 16.11.2007г. со ссудного счета в кассу площадки продаж» (а.с.82 т.6).
Зазначене розпорядження про видачу готівкових коштів було виконано, що підтверджується меморіальним ордером від 16.11.2007 р. за особовим рахунком № НОМЕР_2 про перерахування грошових коштів у розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США 00 центів до ТОБО 32 каси в доларах США із призначенням: «Кредит ОСОБА_2 надані кредитні кошти зг. Кред. Дог. № 6/4/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 р».
Банком видано гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США 00 центів, що підтверджується Заявою на видачу готівки № NL-1 від 16 листопада 2007 року, яка власноруч підписана позичальницею (а.с.123 т.6).
Так, дійсно, у графі «Зміст операції» вищевказаної заяви на видачу готівки зазначено: «Кредит ОСОБА_2 надані кредитні кошти зг. кред. дог. № 6/4/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 р».
Але наявність різниці в одному друкованому знаку у назві кредитного договору у тексті договору цифра «1» замість зазначеної у тексті первинних документів цифри «4» жодним чином не може свідчити про відсутність зобов`язань Позичальниці, Поручителя та Іпотекодавців перед банком з повернення 100000,00 доларів США.
Адже зміст зобов`язання та правовідносин сторін визначається не номером договору та не його назвою, а його умовами, щодо яких сторонами у належній формі досягнуто згоди. Відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (ч. 2 ст. 235 ЦК України).
Також із додатку до позовної заяви вбачається, що Позичальницею та Поручителем протягом тривалого часу здійснювалося обслуговування кредиту, що не заперечується Позивачами та надані копії квитанцій про сплату кредиту за період з 14 грудня 2007 року по 20.01.2015 року включно (а.с.121-142 т.1).
Також, протягом періоду 2007 2015 роки до Договору кредиту, Договору іпотеки та Договору поруки за згодою як Позичальниці та Поручителя, а також обох Іпотекодавців було внесено зміни та доповнення, про що укладені відповідні додаткові угоди із банком.
У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.
Суд не приймає до уваги такі твердження позивача, важає безпідставним та необґрунтованим твердження Позивачів про те, що укладені із банком Договір кредиту, Договір іпотеки, Договір поруки не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що ними обумовлені, з огляду відсутності підстав визнання договорів недійсними, на чому наполягає Позивач.
У справі, яка переглядається, судом встановлено, що спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови.
За змістом зазначеної норми закону (ст.ст. 229, 230 ЦК України) - правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману - є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації - недійсності правочину за ст. 230 ЦК України.
Наявність умислу в діях відповідача ПАТ «КБ «НАДРА», істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину - не має істотного значення (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).
Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.
Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини (зазначений висновок був сформований ще в Постанові Верховного суду України від 29 жовтня 2014 р. у справі № 6-152цс14).
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до загальноприйнятої судової практики, початок перебігу позовної давності починається не тільки з часу безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.
Верховний суд України в рішенні від 03.02.2016 року по справі № 6-75цс15 зазначив, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.
Одночасно з цим, обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається виключно на позивача.
Таким чином, саме позивач, при зверненні із позовною заявою до суду, повинен обґрунтувати та надати відповідні докази, які чітко будуть вказувати на час, з якого останньому стало відомо про порушення його права (Постанова Верховного суду України від 29 жовтня 2014 р. у справі № 6-152цс14 та від 03.02.2016 р справа № 6-75цс15).
Відповідно до Постанови пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
На думку суду, жодних підстав недійсності оскаржуваних (оспорюваних) правочинів (кредитного договору та іпотечного договору, договору поруки), передбачених ст. 203 ЦК України в позові не наведено і суду не надано.
Однак, як вбачається з викладених вище обставин, всупереч вищезазначеним нормам цивільного права позивач ОСОБА_1 намагається уникнути будь-яких зобов`язань за укладеним кредитним договором, договором іпотеки та договором поруки і має намір покласти на ТОВ «ФК «Фінрайт» несприятливі правові наслідки через невиконання ними, передбачених даним договором своїх кредитних обов`язків, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог, слід відмовити повністю саме через його необґрунтованість і безпідставність, а не через пропуск позивачем строку позовної давності, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до іпотечного договору від 16.11.2007 року №6/1/32/2007/840-К/294 та договору поруки №6/1/32/2007/840-П/295 від 16 листопада 2007 року, їх укладено для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №6/1/32/2007/840-К/293 від 16 листопада 2007 року в іноземній валюті в сумі 100 000,00 доларів США.
Матеріалами справи підтверджується факт відмови ОСОБА_1 надати суду пояснення та виступити в якості свідка з питань укладення оспорюваних договорів.
Положеннями статті 37 Закону «Про іпотеку», (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.
Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (далі - Закон № 800-VI) норми статті 37 Закону № 898-IV передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»).
У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону України «Про іпотеку»).
За приписами частини першої статті 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Із попередньої (до звернення до суду із даним позовом) поведінки Позичальниці та Поручителя вбачається, що Позичальниця отримала грошові кошти у визначеному Договором кредиту валюті та розмірі, Позичальник та Поручитель протягом тривалого часу виконували взяті на себе, згідно укладених угод, зобов`язання, а також вносили до них зміни та доповнення за згодою кредитора-банку.
Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
ОП КЦС при розгляді справи застосувала доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої принцип добросовісності. У ст. I-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Отже, подання позовної заяви Позивачами про визнання недійсними договорів, які виконувалися ними протягом 8-ми років, а також твердження про фіктивність даних договорів є, вочевидь, поведінкою, яка не відповідає попередній поведінці Позивачів та, діями, які порушують принцип добросовісності та спрямовані на протиправне ухилення від виконання цивільно-правових зобов`язань за укладеними договорами кредиту, поруки та іпотеки на шкоду кредитору.
Сторонами Кредитного договору, а також забезпечувальних договорів, досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору у належній формі, текст договорів та додаткових угод до них підписано сторонами та на їх виконання сторонами вчинялися певні дії, відповідачем видано кредитні кошти, а позивачами здійснювалося погашення кредитної заборгованості на протязі кількох років, тощо.
Позичальником, Поручителем або Іпотекодавцями не вживалося жодних дій зі звернення до кредитора із пропозиціями щодо зміни, припинення або оскарження кредитного договору до суду з підстав порушення його/їх прав, як сторони/сторін відповідних договорів.
Також кредитний договір не було оспорено позичальником з підстав неотримання грошових коштів на підставі ч. 1 ст. 1051 ЦК України. Докази того, що кредитний договір було укладено Позивачем під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини також відсутні.
Навпаки, Позивачами протягом 2008 2014 років здійснювалося погашення кредиту (а.с.84-122 т.6), що свідчить не тільки про досягнення сторонами згоди за усіма істотними умовами, а й про часткове виконання Позивачами своїх обов`язків за цим договором. Зазначене Позивачами не заперечується.
Відповідно до матеріалів справи надані Позивачем як доказів, а саме облікової політики, затвердженої Правлінням ПАТ «КБ «Надра» протокол № 66 від 19 грудня 2012 року, облікової політики на 2010 рік, Облікової політики на 2011 рік, та інші, є неналежними та недопустимими доказами.
Спірні відносини між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та громадянкою України ОСОБА_2 відбувались - 16 листопада 2007 року було укладено Кредитний договір №6/1/32/2007/840-К/293, забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 й ОСОБА_1 - 16 листопада 2007 року було укладено Договір іпотеки № 6/1/32/2007/980-І/294, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібним Д.І., зареєстрований у реєстрі за № 788Ю, забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 16 листопада 2007 року було укладено Договір поруки 6/1/32/2007/840-П/295.
Позовні вимоги позивача, які є розглядом даної справи, є визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки, зняття заборон відчуження та іпотеки 16.11.2007 року - тобто надані докази не можуть розповсюджувати свою дію на ці правовідносини.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Але жодних доказів порушення вказаних вимог позовна заява та додатки до неї не містять.
Висновки судового експерта встановлюють про документальну неможливість підтвердження у зв`язку із тим що КД № 6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 р. та розпорядження за КД №6/4/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 р, квитанції про сплату за КД № 6/4/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 р. а КД № 6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 р., заява про видачу готівки за КД 6/4/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 р. а КД № 6/1/32/2007/840-К/293 від 16.11.2007 р.
Позиція Позивача щодо нібито порушення ВАТ «КБ «НАДРА» обліку та бухгалтерського обліку операцій відносно оскаржуваного правочину, відповідно до вимог чинного законодавства України, не є підставою недійсності правочину.
Судом встановлено що, між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» 29 квітня 2020 року було укладено Договір №GL3N217214 про відступлення прав вимоги, за яким Первісний кредитор 29 квітня 2020 року відступив Новому кредитору, а Новий кредитор набув права вимоги до Позичальника за Кредитним договором, Поручителя та Іпотекодавців за Договором іпотеки.
До Нового кредитора перейшли права вимоги до Позичальника та Іпотекодавця у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги та згідно ст.512 Цивільного Кодексу України ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» є Новим кредитором та Іпотекодержателем у зазначених зобов`язаннях.
Станом на 29 квітня 2020 року за Кредитним договором обліковувалася заборгованість у розмірі 113 896 (сто тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість) доларів США 16 центів, що у еквіваленті складає 3 080 720 (три мільйони вісімдесят тисяч сімсот двадцять) гривень 28 копійок:
Основний борг 62 525 (шістдесят дві тисячі п`ятсот двадцять п`ять) доларів США 41 цент (еквівалент 1 691 218,55 грн.);
Відсотки 51 370 (п`ятдесят одна тисяча триста сімдесят) доларів США 75 центів (еквівалент 1 389 501,73 грн.);
Заборгованість Позичальника саме у такому розмірі визначена ПАТ «КБ «Надра» на момент відступлення прав вимоги за Кредитним договором, що відображено у Додатку № 1 до Договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29 квітня 2020 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідачем-1 набуто права вимоги за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою та порукою, у розмірі 113 896 (сто тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість) доларів США 16 центів, що у еквіваленті складає 3 080 720 (три мільйони вісімдесят тисяч сімсот двадцять) гривень 28 копійок.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зазвичай, зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст. 599 ЦК). Законом визначені також інші підстави припинення зобов`язання: шляхом передання відступного (ст. 600 ЦК); зарахуванням (ст. 601 ЦК); за домовленістю сторін (ст. 604 ЦК); прощення боргу (ст. 605 ЦК); поєднання боржника і кредитора в одній особі ( ст. 606 ЦК); неможливістю виконання (ст. 607 ЦК, проте згідно ч.1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання); у зв`язку зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1 ст. 608 ЦК); ліквідація юридичної особи (боржника або кредитора) (ч. 1 ст. 609 ЦК).
Відповідно до ст. 525 ЦК одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положення статті 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Отже, сам факт заміни сторони кредитора у зобов`язанні жодним чином не впливає на зміст та обсяг обов`язків боржників.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Але жодних доказів порушення вказаних вимог позовна заява та додатки до неї не містять.
Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України в питанні, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, є обов`язковими для суду, що розглядає справу, лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Дія мораторію, запровадженого згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» розповсюджується на осіб, якими таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна (підпункт 1 пункту 1 статті 1 Закону).
Як вбачається із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у власності Повивачів перебуває інше, розбіжне від предмету іпотеки, нерухоме майно, що підтверджується актуальним інформаційними довідками.
Повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «НАДРА», передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52і, 53 Закону, здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «КБ «НАДРА» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі щодо передбаченого частиною 1 статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обов`язку забезпечення збереження документації банку.
Враховуючи, що оспорений договір містить умови, згідно яких новий кредитор підтверджує, що в момент укладення цього договору отримав наявні у банку документи, що підтверджують права вимоги до Боржників; ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, тобто до дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (за наявності) та нотаріального посвідчення; обов`язок нотаріуса при посвідчені договору встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину, у приватного нотаріуса КМНО Макарової О.П. була запитана інформація по правочину та копії матеріалів справи по правочину - Договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, укладеного між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» від 29.04.2020 року за реєстровим номером 90.
З відповідей приватного нотаріуса КМНО Макарової О.П. вбачається, що: «На виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банків» та для посвідчення таких правочинів були надані відповідні рішення, дозволи та протокол електронного аукціону на продаж».
Згідно статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Так, у рішеннях ЄСПЛ від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України», від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», від 17 липня 2008 року у справі «Каіч та інші проти Хорватії» зазначається, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом, а саме поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Згідно статті 217 ЦК України: «Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини». У даному випадку, Позивачами не доведено, що оскаржувані договори мають бути визнані недійними в цілому, а не лише в частині.
З огляду на те, що судом відмовлено у задоволенні позову, суд на підставі ч. 9 ст. 158 ЦПК України вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2020 року.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України,судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 76-83, 89, 95, 133, 141, 158, 174, 213, 228 - 229, 241-246, 258, 259, 263-268, 272, 273 ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 6, 11, 13, 16, 202-205, 207 - 209, 215-218, 334, 526, 627-629, 638-640 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», Законом України «Про захист прав споживачів», Конституцією України, Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод», суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макарова Ольга Петрівна про визнання договорів недійсними залишити без задоволення.
Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 72,4 кв.м., житловою площею 51,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20681835), яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , накладені ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10 серпня 2020 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 30 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду небуло вручено вдень його проголошення або складення, має правона поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідачі:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», , місцезнаходження: 61183 м.Харків вул.Дружби Народів, 228 корпус Б;

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА»,,місцезнаходження:04053м.Київ, вул. Січових Стрільців,15;

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макарова Ольга Петрівна, місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 23.05.2025 року

Суддя С.А. Колесник