Справа № 759/6454/25
Провадження № 2/747/138/25
РІШЕННЯ

іменем України

26.05.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 29 398, 25 грн

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ ««Фінансова компанія «Пінг-Понг» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 13.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та позичальником ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3967819, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики у розмірі 10 700 грн. 16.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №001, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 3967819 від 13.10.2019 до боржника ОСОБА_1 24 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» перейшло право вимоги за кредитним договором № 3967819 від 13.10.2019 до боржника ОСОБА_1 . Згідно додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «Пінг-Понг» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 29 398, 25 грн, із яких 10 700 грн заборгованість за тілом кредиту, 17 414, 25 грн заборгованість за відсотками, 1284 грн заборгованість за комісією. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 29398, 25 грн, судовий збір 2422, 40 грн, та 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 24 квітня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 26 травня 2025, про що учасники справи повідомлені належним чином.

Відповідачу в ухвалі про відкриття провадження було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом термін не подала заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву, хоча нею 30 квітня 2025 року було отримано судову повістку разом з копіями документів згідно поштової розписки, що міститься в матеріалах справи. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

13.10.2019 року ОСОБА_1 надала Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан» анкету заяву на кредит № 3967819, підписану електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора за номером телефону, про отримання 8000 грн кредитних коштів на строк 30 днів до 23.04.2021(а.с. 34) 24 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено договір про споживчий кредит № 101109910, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, та на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики у розмірі 10 700 грн на строк 10 днів (а.с.18). Відповідно анкети-заяви проценти за користування кредитом 1, 50 % за кожен день користування, комісія за надання 12, 00 % одноразово. 13.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 3967819. Відповідно до п.1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом 1605 грн, що нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п.1.6 Договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1.50 відсотків від фактичного залишку за кожен день користування кредитом. Згідно з п.6.1 Договору, цей кредитний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та / або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. (а.с.34-36) Відповідно до платіжного доручення № 2112423 від 13.10.2019 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 10 700 грн як кошти згідно договору № 3967819 (а.с.42)

16 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 001, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» перейшло право вимоги за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників (а.с. 26-30). Відповідно до витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 3967819 від 13.10.2019 становить 29 398, 25 грн, із них сума заборгованості за тілом кредиту 10 700 грн, сума заборгованості за відсотками 17 414, 25 грн, сума заборгованості за комісією 1284 грн (а.с.15) 24 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» перейшло право вимоги за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників(а.с. 37-39). Відповідно до витягу з додатку до договору відступлення прав вимоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 3967819 від 13.10.2019 становить 29 398, 25 грн, із них сума заборгованості за тілом кредиту 10 700 грн, сума заборгованості за відсотками 17 414, 25 грн, сума заборгованості за комісією 1284 грн (а.с.16)

При вирішенні даної справи судом застосовуються наступні норми права.

Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею, як це передбачено ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч.1 ст 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно п.1 ч.1 ст 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого товариство надало їй кредит, а відповідач отримала кредит та зобов`язалась його повернути відповідно до умов договору. Між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс». Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Пінг-Понг» укладено договір факторингу відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг». Відповідач в порушення вимог кредитного договору не здійснив своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, в результаті чого виникла заборгованість у сумі 29 398, 25 грн, тому суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку.

Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 2422, 40 грн, сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтверджена платіжною інструкцією від 10.03.2025 року. Також позивачем заявлено вимогу про сятгення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Розглядаючи дану вимогу, суд виходить з наступного. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), як це передбачає п.8 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що позивач у справі належним чином документально підтвердив витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень, а саме: договором про надання правової допомоги № 43657029 від 01 листопада 2024 (а.с. 23-25), додаткової угоди від 03 березня 2025 (а.с. 41); актом № 3967819 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуги) від 30.03.2025 (а.с. 17), детальним описом робіт (а.с. 22); платіжною інструкцією.

З договору № 43657029 від 01.11.2024 та додаткової угоди від 03 березня 2025 вбачається, що адвокатом Білецьким Б.М. надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» правову допомогу у справі щодо стягнення кредитної заборгованості, зокрема із ОСОБА_1 . Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Пінг-Понг» щодо стягнення кредитної заборгованості за договором про надання правової допомоги та додатку до нього, було виконано: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Пінг-Понг» - вартість 2250 грн (1,5 год х 1500); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній(орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести позивачу зв`язку із розглядом справи вартість 3000 грн (3 х1000); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) вартість 750 грн (1 х750) (а.с. 22)

Відповідно до вимог частини 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доказування не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та не ставилося під сумнів обґрунтованість розміру таких витрат, які підтверджені належними доказами. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, витрати на оплату правничої допомоги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 6000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.526, 530, 629, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг», заборгованість за кредитним договором № 3967819 від 13.10.2019 у розмірі 29 398 (двадцять дев`ять тисяч триста дев`яносто вісім) грн 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду та 6000 (шість тисяч) грн за правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг», , Київська обл м Бровари вул Симона Петлюри, 21/1.

Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Л.В.Тіщенко