ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/134/25

Провадження № 22-ц/820/1048/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2025 року (суддя Салоїд Н.М.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування позову зазнало, що 26.07.2024 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 79192886 в електронній формі. Позикодавець на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 10000 грн строком на 20 днів шляхом перерахування їх на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який позичальником вказаний у реквізитах договору., що підтверджується довідкою про укладення договору.(ідентифікацію) фінансової установи.

Вказувало, що відповідач умови договору не виконав, а тому, станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість за кредитним договором відповідача становить 16520 грн, з них 10000 грн заборгованість за основним боргом, 1660 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими базовими процентами, 4860 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику.

З врахуванням викладеного вище, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму заборгованості в розмірі 16520 грн, яка складається з : 10000 грн заборгованості за основним боргом, 1660 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами, 4860 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику та здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованість за договором позики № 79192886 від 26.07.2024 в розмірі 12320 грн., з яких заборгованості основною сумою боргу 10000 грн, 1660 грн заборгованості за відсотками в межах строку кредитування, 2137,20 грн судового збору та 2000 грн витрат на правничу допомогу. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Звертає увагу, що нарахування відсотків за понадстрокове користування кредитом за 90 календарних днів після настання строку повернення позики є нічим іншим як мірою відповідальності за неналежне виконання умов договору, що передбачено ст. 625 ЦК України, із застосуванням відсоткової ставки погодженої сторонами.

Вважає, що позивачем було доведено правомірність нарахування відсотків за понадстрокове користування кредитом, оскільки дана умова була погоджена сторонами у договорі позики № 79192886 від 26.07.2024 та правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в редакції від 19.04.2024.

Крім того, вказує, що відповідно до роз`яснень наданих Національним банком України щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування № 3433 від 15.01.2024 та № 12907 від 19.02.2024, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не було допущено порушень в частині нарахування понадстрокових відсотків за договором позики, оскільки положення п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» закону про споживче кредитування не застосовуватимуться до договорів споживчого кредиту, які укладаються після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг від 22.11.2023 № 3498-IХ, який набрав чинності 24.12.2023. Тобто, цей закон скасував обмеження щодо відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит на майбутнє, у тому числі на період дії в Україні воєнного та надзвичайного стану.

Вказує, що на виконання норм споживчого законодавства ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало повну інформацію, в тому числі про нарахування (штраф, пеня)та інші платежі, під якими слід розуміти «проценти за понадстрокове користування, тобто грошові кошти, що нараховуються на залишок суми кредиту у передбачених договором випадках за невиконання позичальником умов договору.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог відповідає не в повній мірі.

Встановлено, що 26 липня 2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 7919886, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 13067, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, що підтверджується умовами договору позики. (а.с. 6-8)

Відповідно до п. 2.1 договору, позикодавець надає позичальнику кредит в сумі 10000 грн, строк позики/строк договору 20 днів. Фіксована процентна ставка 0,83% в день. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою відповідно до п. 2.3 договору становить 2,70% в день.

Пунктом 16 договору сторони погодили, якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг процентна ставка визначена п. 2 договору припиняє свою дію.

Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком до договору розмір процентів за користування кредитом становить 1660 грн. (а.с. 9)

За розрахунками позивача існує заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику в сумі 4860 грн.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків поза межами строку дії договору, до 01.09.2024 в розмірі 2,7 %, суд першої інстанції виходив з того, що право кредитодавця нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 14.08.2024, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що сторони обумовили в договорі позики розмір процентів, які підлягають до нарахування за прострочення виконання позичальником зобов`язань за цим договором п. 2.3 договору.

Водночас, апеляційний суд враховує наступне.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023 і діє по цей час.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також цим Законом внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню.

З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення відсотків за понадстрокове користування кредитом за період з 15.08.2024 по 01.09.2024 необхідно змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Оскільки апеляційний суд змінює судове рішення у частині мотивів його ухвалення, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай