Справа № 461/6437/24
Провадження 2-др/465/26/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21.05.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Баран О.І.,

за участі секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній за позовом

позивач-1: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

позивач-2: ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Львівське комунальне підприємство «Айсберг» (, місцезнаходження: 79007, м. Львів, пр. Свободи, 39),

предмет позову: припинення порушеного права,

в с т а н о в и в:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 11.04.2025 у справі №461/6437/24 (провадження 2/465/330/25) позов задоволено, зобов`язано відповідача демонтувати самовільно встановлений кондиціонер LG, моделі C12LHU із стіни будинку за адресою: АДРЕСА_3 та вирішено питання про розподіл судових витрат в частині судового збору.

16 квітня 2025 року, супровідним листом уповноваженого представника позивачів, адвоката Тарасенка Леоніда Леонідовича, через систему «Електронний суд», до суду надійшла письмова заява позивачів про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивачів 25 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Судові засідання у справі призначалися неодноразово, проте не відбувалися із незалежних від суду підстав.

6 травня 2025 року на адресу суду від представника відповідача, адвоката Алєксєєвої Ганни Ігорівни, надійшли заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, зазначивши, що сторона відповідача вважає розмір витрат на правову допомогу заявлений представником позивачів необґрунтованим, відповідно вказує на те, що заява про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Окремо вказано, що сторона відповідача не згідна із розміром витрат на правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), ціною позову та значенням справи для сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд здійснив виклик учасників справи в судове засідання, яке призначено на 05.11.2024, сприяючи тим самим їм у реалізації їхніх процесуальних прав.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні, яке відбулось 21.05.2025, відповідач висловилась щодо необгрунтованості та неспівмірності заявлених витрат на правову допомогу.

Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов таких висновків.

Пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначає однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення стороною суми судових витрат на професійну правничу допомогу разом із першою заявою по суті спору, шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст.141 ЦПК України).

У змісті позовної заяви представником позивача, на виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що при орієнтовному розрахунку судових витрат на час пред`явлення позову судові витрати складають 1 211,20 грн. судового збору та 30 000,00 грн. витрат на правничу допомогу (а.с. 9).

До заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача додано:

копію Договору про надання правової допомоги № 24/06/24-1 від 24.06.2024, укладеного позивачами з Адвокатським об`єднанням «Тарасенко, Скочипець і партнери» в особі керівника, адвоката, Тарасенка Леоніда Леонідовича, згідно із п. 3.1. якого вартість послуг, які надає адвокат замовнику складає 25 000,00 грн., що включає у себе правові консультації щодо предмета спору, щодо підставності позовних вимог, щодо визначення правової та фактичної підстави позову, щодо обрання способу захисту; опрацювання та аналіз документів, як підстави позову, збір та аналіз доказів; складання позовної заяви; опрацювання та аналіз відзиву, заперечень, клопотань, доказів, що подаються іншими учасниками процесу; складання інших необхідних процесуальних документів; участь у судових засіданнях; процесуальний супровід справи (а.с. 166-167);

копію Акта про надання послуг № 12/04/25 від 12.04.2025 р. згідно з договором про надання правової допомоги № 24/06/24-1 від 24.06.2024, складеного на суму 25000,00 грн., у якому зазначено обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, яка полягала у правових консультаціях щодо предмета спору, щодо підставності позовних вимог, щодо визначення правової та фактичної підстави позову, щодо обрання способу захисту; опрацювання та аналіз документів, як підстави позову, збір та аналіз доказів; складання позовної заяви; опрацювання та аналіз відзивів, заперечень, клопотань, доказів, що подаються іншими учасниками процесу; складання інших необхідних процесуальних документів; участь у судових засіданнях; процесуальний супровід справи (а.с. 168);

копію рахунку № 122/а від 12.04.2025 на ту ж суму (а.с.169) та докази направлення такої заяви з додатками іншим учасникам (а.с. 170-172).

Матеріали справи містять також:

- ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1291907 від 26.04.2024 року на право представляти інтереси ОСОБА_2 адвокатом Тарасенком Леонідом Леонідовича на підставі договору про надання правової допомоги № 24/06/24-1 від 24.06.2024 (а.с. 23, 70, 116, 175).

- ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1291908 від 26.04.2024 року на право представляти інтереси ОСОБА_3 адвокатом Тарасенком Леонідом Леонідовича на підставі договору про надання правової допомоги № 24/06/24-1 від 24.06.2024 (а.с. 24, 117, 176).

-копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1162, виданого на ім`я Тарасенка Леоніда Леонідовича (а.с. 25, 119).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України, унормовано положення про те, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Окрім цього, судом враховується, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), принципу «pactasuntservanda» та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 910/15191/19).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 30.01.2023 року № 910/7032/17).

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та пропорційності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

У даному випадку позовна заява підлягала розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а предмет позову полягав у зобов`язанні відповідача демонтувати самовільно встановлений кондиціонер LG, моделі C12LHU, зі стіни будинку за адресою: м. Львів, вул.Наливайка, 15. При цьому обсяг матеріалів справи є незначним, відсутні складні питання права чи факту, які потребували б істотних часових витрат або експертизи.

У справі, яка розглядається, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, незмінність правової позиції сторін у справі, відсутність необхідності вивчення адвокатом додаткових джерел права, законодавства, що регулює спір у справі, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу позивача є неспівмірним, становить надмірний тягар для відповідача, не відповідає принципам розумності в цих правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин, а тому вважає, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу слід зменшити

Враховуючи зазначене, предмет та складність питання, яке було предметом розгляду судом, обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, заперечення відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає що заявлений розмір витрат на правничу допомогу слід зменшити з 25 000,00 грн. до 4 000, 00 грн. що відповідає критеріям розумності, співмірності, обґрунтованості та пропорційності.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що додаткове рішення це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 914/2848/22, провадження № 12-66гс23).

На підставі наведеного, керуючись статями 12, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 270 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 461/6437/24 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Львівського комунального підприємства «Айсберг», про припинення порушеного права задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок судових витрат пов`язаних з професійною правничою допомогою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок судових витрат пов`язаних з професійною правничою допомогою.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ст. 354 ЦПК України).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Суддя: Баран О.І.