КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 758/745/24

номер провадження №22-ц/824/6241/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року /суддя Захарчук С.С./

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 16» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 16», звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за договором №130 від 05.04.2018 за період з січня 2019 року по грудень 2023 року в сумі 78 488,67 грн та судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року позов задоволено в повному обсязі: стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 78 488,67 грн заборгованості та 3 028,00 грн судового збору. /а.с. 61-63/

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове про часткове задоволення позову. Апелянт посилався на те, що позивач не довів надання послуг у повному обсязі, зокрема щодо додаткових послуг (пожежна система та димовидалення); частина вимог (за період до 2021 року) підпадає під строк позовної давності, оскільки він не визнавав борг; розрахунок заборгованості є одностороннім і не містить деталізації витрат; суд не врахував його часткові оплати. Апелянт визнав борг у розмірі 52 933,83 грн.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу через представника Овсянка О.С. заперечив доводи апелянта, посилаючись на те, що укладення договору №130 від 05.04.2018 передбачає надання послуг з управління будинком, додаткових послуг та компенсації комунальних платежів; періодичні часткові оплати відповідачем заборгованості свідчать про визнання боргу та переривання позовної давності (ст. 264 ЦК України); належність доказів заборгованості (розрахунок, платіжні документи), підтверджених судом першої інстанції. Позивач просив залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.04.2018 між ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 16» та ОСОБА_1 укладено договір №130 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , додаткових послуг (включаючи пожежну систему та димовидалення) та компенсації комунальних платежів. Відповідно до п. 2.1 договору, позивач зобов`язався надавати послуги, а відповідач - своєчасно їх оплачувати (а.с. 6-17).

Заборгованість відповідача за період з січня 2019 року по грудень 2023 року становить 78 488,67 грн, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5). Відповідач здійснював часткові оплати, зокрема у 2019-2021 роках, на загальну суму 9 933,50 грн, що підтверджується платіжними документами та визнано апелянтом у скарзі (а.с. відзиву).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст. 526, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст. 1, 5, 6, 8, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 162, 179 Житлового кодексу України, а також ст. 76-81, 89, 141 ЦПК України, дійшовши обґрунтованого висновку, що відповідач не виконав зобов`язань за договором, а позивач довів факт надання послуг і розмір заборгованості.

Доводи апелянта про недоведеність надання додаткових послуг (пожежна система та димовидалення) не підтверджуються, оскільки договір №130 (п. 2.1, 3.6-3.8) передбачає надання таких послуг, а їхня вартість визначена кошторисом позивача, оприлюдненим відповідно до наказів Мінрегіонбуду. Апелянт не надав доказів ненадання послуг чи їхньої невідповідності умовам договору, як того вимагає ст. 81 ЦПК України.

Щодо позовної давності, суд першої інстанції правильно встановив, що часткові оплати відповідача у 2019-2021 роках (зокрема, 318,00 грн від 19.02.2021) свідчать про визнання боргу, що перериває перебіг позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України. Постанова Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №161/15679/15-ц підтверджує, що такі дії боржника поновлюють строк позовної давності. Таким чином, вимоги за весь період (2019-2023) є чинними.

Доводи про односторонність розрахунку заборгованості не спростовують його достовірності, оскільки розрахунок враховує часткові оплати та відповідає первинним документам позивача (а.с. 5). Апелянт не надав контррозрахунку чи інших доказів меншого розміру боргу, як того вимагає ст. 81 ЦПК України. Визнання апелянтом боргу в сумі 52 933,83 грн у скарзі не підтверджується доказами погашення різниці до заявленої суми.

Отже, суд першої інстанції повно з`ясував обставини, правильно застосував норми матеріального права, оцінив докази відповідно до ст. 89 ЦПК України та обґрунтовано стягнув заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: