Справа №949/1018/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Тарасюк А.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду та просить встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно.

Вказує, що він є її рідним та єдиним сином та спадкоємцем майна померлої.

Згідно заповіту, складеного 30 січня 2007 року, ОСОБА_2 заповіла все її майно своєму сину ОСОБА_1 .

Мати була зареєстрована одна у своєму господарстві по АДРЕСА_1 , проте фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним у його будинку, який знаходиться поруч із будинком його покійної матері.

Заявник зазначає, що він, зважаючи на похилий вік та стан здоров`я матері, забрав її жити до себе в будинок, доглядав її, піклувався про неї, а після смерті здійснив її поховання. Крім цього, починаючи з 26 січня 2015 року він здійснював офіційний догляд за матір`ю та отримував за це компенсацію. У зв`язку з цим, він вважав, що прийняв спадщину після її смерті.

Проте, через розбіжність реєстрації його місця проживання із фактичним місцем проживання, він не має можливості реалізувати своє право на спадкування.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив задоволити.

До початку розгляду справи на електронну адресу суду надійшла заява міського голови Б.Микульського в якій він просить дану справу розглядати без участі представника Дубровицької міської ради Сарненського районі Рівненської області за наявними у справі матеріалами. Проти поданої заяви не заперечують.

Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги заявника не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 лютого 2022 року (а.с.8).

Родинність відносин між заявником ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.04.1965 року (а.с.7).

Відповідно до заповіту від 30 січня 2007 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Колківської сільської ради Таборовець Н.І. (а.с.9), ОСОБА_2 призначила спадкоємцем всього свого майна ОСОБА_1 .

Згідно довідки №709 від 11 квітня .2025 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 з 1958 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею з проживав син ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно п.п. 4.12 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, про що зазначається у змісті п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

З п.п. 3.20 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).

Місцем проживання фізичної особи, згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У судовому засіданні встановлено та наявні у матеріалах справи докази, підтверджують в повному обсязі той факт, що заявник ОСОБА_1 проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 та вів з нею спільне господарство.

Зокрема, актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №710 від 11 квітня 2025 року підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом в АДРЕСА_1 (а.с.12).

Факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ведення з нею спільного господарства, також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зокрема, у своїх поясненнях вказані свідки зазначили, що їхні домогосподарства є сусідніми з домогосподарством померлої ОСОБА_2 . Померла, зважаючи на її похилий вік, дійсно потребувала постійного догляду, у зв`язку з чим, зважаючи на те, що житлові будинки померлої та її сина ОСОБА_1 знаходяться в одному дворі, то син забрав її проживати разом з ним та доглядав її до смерті.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення, в тому числі і постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже, маючи намір оформити спадщину, заявник звернувся до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Скирі А.В., яка у своєму листі №197/01-16 від 16 квітня 2025 року (а.с. 13) повідомила ОСОБА_1 , що ним пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме не подано заяву, яка передбачена ч. 1 ст. 1269 Кодексу, про прийняття спадщини, а також не подано доказів, які передбачені ч. 3 ст. 1268 Кодексу, що засвідчують постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

При цьому, нотаріусом роз`яснено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 Кодексу, ОСОБА_1 має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, або в судовому порядку встановити факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для заявника має юридичні наслідки, з урахуванням всіх встановлених обставин справи, у суду наявні законні підстави встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 13, 81, 89, 259, 263-265, 294, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.