Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/222/25
Провадження №: 2/332/980/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Мітасов М.І., з урахуванням уточнених позовних вимог звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом, у якому просив визнати факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 на день смерті останнього, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за позивачем право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_3 ..

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що є сином померлого та спадкоємцем першої черги за законом. Крім нього, спадкоємцем після померлого батька є брат ОСОБА_2 , який залучений до справи у якості відповідача. Хоча батько був зареєстрований у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , але з 2020 року він внаслідок тяжкої онкологічної хвороби потребував постійного догляду, тому став проживати разом з позивачем та його родиною за адресою: АДРЕСА_3 . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Хамули Н.Г. від 29.11.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач просив встановити факт постійного проживання з батьком на час відкриття спадщини після смерті останнього та визнати право власності за позивачем на квартиру АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді від 30.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, встановлений строк для подання учасниками заяв по суті, задоволено клопотання представника про витребування у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Хамули Н.Г. належним чином засвідченої копії спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а також про витребування у ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» оформленої належним чином інформації та відповідної документації, що підтверджує право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

На поштову адресу суду 18 лютого 2025 року надійшла копія спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали судді надало 27.02.2025 копії правовстановлюючих документів на квартиру, що є предметом спору.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив задовольнити позов з підстав, зазначених у ньому. Вказав, що батько був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Натомість, внаслідок хвороби батько з початку карантину, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 11 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», проживав разом з позивачем та його родиною за адресою: АДРЕСА_3 . Позивач вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем по день смерті останнього. У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Представник заявника адвокат Мітасов М.І. у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, вказавши, що наявні усі підстави для встановлення юридичного факту постійного проживання заявника зі своїм батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнання права власності на квартиру після померлого батька.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про визнання позову. Крім того, допитаний судом у якості свідка відповідач повідомив суду, що в останні роки свого життя батько хворів на онкологічну хворобу, потребував догляду. Він та його брат вирішили, що батько буде жити з позивачем. Так, з початку карантину і до дня смерті батько ОСОБА_3 проживав з позивачем та його родиною за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідач зазначив, що не подавав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, претензій щодо оформлення права власності за позивачем на квартиру, що належала батькові, не має. Позов визнає у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що є сусідкою позивача ОСОБА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Свідок зазначила, що разом з позивачем проживає його дружина та двоє доньок. Крім того, з початку карантину з ними проживав батько позивача ОСОБА_3 . Відносини у родині склалися дружні, за батьком був організований постійний догляд і в побутовому плані, і в медичному. Організацією поховання ОСОБА_3 займався позивач, ховали батька з двору ОСОБА_5 .

У судовому засіданні 21.05.2025 вирішено відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на 28 травня 2025 року.

У судове засідання 28.05.2025 учасники справи не з`явилися, надали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши учасників справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно з статтею 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

За змістом п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Відповідно до п. 23 вищевказаної постанови якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи із положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.10.2022, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 20).

Місцем реєстрації позивача відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 23.08.2022 № 1 зазначена адреса: АДРЕСА_3 (а.с. 18).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 помер у м. Запоріжжі ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21). Причиною смерті ОСОБА_3 відповідно до довідки про причину смерті від 03.10.2023 № 440 є онкологічне захворювання (а.с. 103).

ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується листом Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 26.11.2024 № 06.4-04/02/9502, що наявний в матеріалах спадкової справи (а.с. 66, зворотна сторона).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . З наданого ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали суду витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.02.2004 № 2798683 встановлено, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2003 у справі № 2-2858/03 (а.с. 72).

Позивач після смерті батька звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Хамули Н.Г. після спливу шестимісячного строку, встановленого законодавцем для прийняття спадщини.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Хамули Н.Г. від 29.11.2025 вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 67).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила, що з весни 2020 року разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_3 проживав його батько ОСОБА_3 . Позивач здійснював за ним догляд, піклувався про нього. Після смерті ОСОБА_3 позивач організував поховання батька.

З договору-замовлення на організацію та проведення поховання, укладеного між ФОП ОСОБА_7 та позивачем 03.10.2023, вбачається, що останнім були замовлені послуги з організації та поховання померлого ОСОБА_3 .. У договорі зазначена адреса поховання: АДРЕСА_3 (а.с. 101).

Відповідно до акта про фактичне місце проживання мешканців для вирішення соціально-побутових питань від 12.05.2025, складеного головою квартального комітету Яновською О.О., за свідченням сусідів ОСОБА_4 (проживає у АДРЕСА_3 ), ОСОБА_8 (проживає у АДРЕСА_3 ) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2020 року по день смерті фактично проживав за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ОСОБА_3 за вказаною адресою проживали: ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с. 102).

Відповідач ОСОБА_2 , допитаний у судовому засіданні у якості свідка, повідомив суду, що є сином померлого ОСОБА_3 та братом позивача ОСОБА_1 .. Крім того, відповідач підтвердив обставини спільного постійного проживання з 2020 року свого батька з родиною брата за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідач позов визнав у повному обсязі, зазначив, що претензій щодо визнання права власності на квартиру батька по АДРЕСА_4 за ОСОБА_1 не має.

Судом встановлено, що у матеріалах спадкової справи міститься заява ОСОБА_2 про те, що ним пропушений строк для прийняття спадщини, звертатися до суду за продовженням строку він не бажає, проти видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 не заперечує (а.с. 56).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_3 на час смерті останнього знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, є доведеним належними і допустимими доказами, в тому числі підтверджується фактом визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , який є сином померлого ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, оскільки виникнення права на спадкування по закону після померлого ОСОБА_3 залежить від доведення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті батька.

Встановлення вказаного факту має для позивача ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації ним своїх прав як спадкоємця за законом після померлого батька ОСОБА_3 ..

З урахуванням наведеного, після ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняв його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою: АДРЕСА_3 .

Інший спадкоємець першої черги відповідач ОСОБА_2 спадщину не прийняв, оскільки у шестимісячний строк після відкриття спадщини до нотаріуса не звернувся.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 . З наданого ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали суду витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.02.2004 № 2798683 вбачається, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2003 у справі № 2-2858/03 (а.с. 72).

Судом встановлений факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме, на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Як спадкоємець першої черги спадкування за законом позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Хамули Н.Г. від 29.11.2024.

Отже, існують підстави для застосування виняткового способу захисту прав позивача - визнання за ним права власності на спадкове майно у судовому порядку.

У даній справі перешкодою була відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, обраний позивачем спосіб захисту є належним, а отже, позов в частині визнання права власності на спадкове нерухоме майно також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77-81, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя У. В. Блажко