ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1091/19 Номер провадження 22-з/814/119/25 Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

08 травня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд», Департаменту з питань реєстрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору частково недійсним, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними та скасування державної реєстрації права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Справа розглядалася судами неодноразово та під час її розгляду були ухвалені наступні судові рішення.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 червня 2019 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 змінено.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено з мотивів, викладених у постанові.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 6915,60 грн скасовано, віднесено судові витрати за рахунок держави.

Постановою Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсними пункти 4.5, 4.5.1, 4.7, 4.8 договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25 квітня 2017 року № 24, укладеного між ТДВ «Полтавтрансбуд» та ОСОБА_1 .

Визнано договір купівлі-продажу майнових прав від 25 квітня 2017 року № 24, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Полтавтрансбуд», за виключенням пунктів 4.5, 4.5.1, 4.7, 4.8, таким, що діє, неприпиненим.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2022 року стягнуто з ТДВ «Полтавтрансбуд» на користь ОСОБА_1 3000,00 грн на відшкодування судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Марченко Г.І., задоволено частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник - адвокат Гречко В.О., на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року та на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2022 року задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року у частині відмови в зобов`язанні внести зміни в договір №24 від 25 квітня 2017 року скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким зобов`язано ТДВ «Полтавтрансбуд» внести зміни в договір №24 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25 квітня 2017 року, вказавши адресу предмета договору: АДРЕСА_2 .

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року залишено без змін.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2022 року в частині розміру судових витрат змінено, стягнувши з ТДВ «Полтавтрансбуд» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн замість стягнутих 3000,00 грн.

03 квітня 2025 року до Полтавського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, у якій заявник прохала суд роз`яснити постанову Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2025 року у частині моменту зміни зобов`язання за договором №24 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 25 квітня 2017 року щодо внесення зміни адреси предмета договору: АДРЕСА_2 .

На розгляд заяви в судове засідання до суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце її розгляду. Крім того, від представника ОСОБА_1 адвоката Гончарової А.С. до Полтавського апеляційного суду надійшла заява про розгляд заяви про роз`яснення судового рішення без участі заявника та її представника.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (частини перша статті 271 ЦПК України).

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (частини друга статті 271 ЦПК України).

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню у випадку, якщо вони не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

На думку колегії суддів, постанова Полтавського апеляційного суду від 13 березня 2025 року, про роз`яснення якої подано заяву, не допускає кількох варіантів тлумачення, ця постанова є мотивованою, чіткою і зрозумілою, тому відсутні підстави для роз`яснення цього судового рішення.

Крім того, суд апеляційної інстанції, з огляду на запитувану заявником інформацію, вважає за потрібне вкотре зазначити, що згідно статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд», Департаменту з питань реєстрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору частково недійсним, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання права власності, визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними та скасування державної реєстрації права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» про визнання договору недійсним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 08 травня 2025 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко