СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-др/759/114/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

за участю секретаря Кульбовської В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача Лобача Ігоря Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання припиненим договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Лобач І.А. який діє в інтересах ОСОБА_2 19.08.2024 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про визнання припиненим договору іпотеки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання припиненим договору іпотеки було відмовлено.

14.05.2025 року від представника позивача Лобача І.А. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, якою просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 50000,00 грн.

Вирішено питання ухвалення додаткового рішення, згідно із ст. 270 ЦПК України, без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по вказаній справі, з наступних підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною відповідача до суду не подавалось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Представник позивача вказує, що витрати на правову допомогу становлять 50000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано договір № 19/10/23 про надання правничої допомоги від 19.10.2023 року, доручення № 3 від 01.08.2024 року до договору № 19/10/23 про надання правничої допомоги, акт № 2 приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2025 року.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Наведений в ст. 270 ЦПК України перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Таким чином, ЦПК України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Таким чином, враховуючи, що в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено, а відповідно до вимоги п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, тому правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу відсутні, а тому вказана заява представника позивача - адвоката Лобача І.А. про ухвалення додаткового рішення, задоволенню не підлягає.

Таким чином, дослідивши вказані матеріали, суд вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, а тому в задоволенні заяви представника позивача про ухваленні додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 270, 353-357 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Лобача Ігоря Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання припиненим договору іпотеки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. П`ятничук