справа № 362/6014/16-ц
головуючий у суді І інстанції Кравченко Л.М.
провадження № 22-ц/824/1975/2025
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2024 року

у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах Київської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Обухівської районної військової адміністрації Київської області та ОСОБА_1 про визнання недійсними розпоряджень органу державної влади та державного акту про право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року Перший заступник прокурора Київської області в інтересах Київської обласної державної адміністрації та Державного підприємства «Київське лісове господарство» звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з указаним позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 88-91), просив суд:

визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з указаним позовом та поновити його, захистивши право;

визнати недійсним розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 01 жовтня 2010 року № 1424 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачеві ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради за межами населеного пункту» та № 2275 від 29 грудня 2012 року, яким затверджено проект землеустрою про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим № :07:012:0043, площею 2,0000 га з особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва;

визнати недійсним державний акт серії ЯЙ № 339828 від 29 грудня 2012 року на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим № :07:012:0043, для індивідуального садівництва на території Крушинської сільської ради Васильківського району, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12272;

витребувати на користь держави, в особі Кабінету Міністрів України, та у постійне користування ДП «Київське лісове господарство» з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим № :07:012:0043, що розташована на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області.

Позов обґрунтовано тим, що розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачеві ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради за межами населеного пункту» від 01 жовтня 2010 року № 1424 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га на території Крушинської сільської ради Васильківського району.

Після цього, управлінням Держкомзему у Васильківському районі 06 жовтня 2011 року на підставі вищевказаного розпорядження Васильківської районної державної адміністрації видано державний акт серії ЯЛ № 191164 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га ОСОБА_1 , який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03271.

Спірна земельна ділянка в силу положень статей 19, 57, 84 ЗК України та статті 5 Лісового кодексу України відносилась до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувалась для ведення лісового господарства.

За інформацією ВО «Укрдержліспроект», ДП «Київське лісове господарство» та Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства спірна земельна ділянка накладається на землі лісогосподарського призначення, кварталу 42 Васильківського лісництва згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, які додаються.

Крім цього, за інформацією Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства та ДІ «Київське лісове господарство» земельна ділянка була складовою частиною лісового масиву та використовувалась для ведення лісового господарства.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Таким чином, право користування спірними земельними лісовими ділянками посвідчується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Порядок вилучення земельних ділянок врегульовано статтею 149 ЗК України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Однак, установлено, що ДП «Київське лісове господарство» погодження про можливість вилучення вищевказаної земельної ділянки лісогосподарського призначення в кварталі 42 Васильківського лісництва відповідачу не надавалось.

Вилучення земельних лісових ділянок площею більше 1 га, а також зміна їх цільового призначення, відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України.

Разом з цим, одним розпорядженням голови Васильківської районної державної адміністрації від 01 жовтня 2010 року №?1424 передано у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею 2,0000 га, яка була складовою частиною лісового масиву та використовувалась для ведення лісового господарства.

Указане свідчить про те, що Васильківська районна державна адміністрація без вилучення змінила цільове призначення земель лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищує 1 га, що свідчить про перевищення головою районної державної адміністрації передбачених законом повноважень.

ОСОБА_1 в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для лісу (стаття 1 ЛК України) природних ознак (наявності лісової (деревної) рослинності) спірної земельної ділянки знала або, проявивши розумну обачність, могла знати про те, що ліс і ділянка вибули з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить її добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів.

Під час досудового розслідування кримінального провадження за № 0000813 від 07 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України, яке перебуває в провадженні СВ Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області установлено, що розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації від 29 грудня 2012 року № 2275 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим № :07:012:0043, площею 2,0000 га, з особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва.

Відповідачем отримано державний акт серії ЯЙ № 339828 від 29 грудня 2012 року на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим № :07:012:0043 для індивідуального садівництва на території Крушинської сільської ради Васильківського району, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12272, тоді як державний акт серії ЯЛ № 191164 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га ОСОБА_2 , скасовано.

Враховуючи, що розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 01 жовтня 2010 року № 1424 прийнято всупереч статті 19 Конституції України, статті 20 ЗК України та статті 57 ЛК України, тому і розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 29 грудня 2012 року № 2275 про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки та виданий на його підставі державний акт серії ЯИ № 339828 від 29 грудня 2012 року підлягають визнанню недійсними на підставі статей 152 і 155 ЗК України.

Спірна земельна ділянка вибула із власності держави поза волею власника та користувача у порядку безоплатної передачі відповідно до статті 118 ЗК України, позивач вважає, що наявні правові підстави для витребування її з незаконного володіння відповідачі на користь держави на підставі статей 387, 396 ЦК України.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року скасовано рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для скасування рішень Верховний Суд вказав: «відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з відсутності доказів на підтвердження того, що спірна земельна ділянка належить до земель лісового фонду та знаходиться у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство», оскільки будь-які документи щодо відведення та закріплення цих земельних ділянок за лісовпорядними організаціями відсутні.

Разом з тим, поза увагою судів попередніх інстанцій залишився лист Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства від 01 лютого 2016 року № 04-36/185, відповідно до якого до розпорядження Васильківської райдержадміністрації № 1424 від 01 листопада 2010 року спірна земельна ділянка була складовою частиною лісового масиву, постійним лісокористувачем якого є ДП «Київське лісове господарство» (Васильківське лісництво, квартал 42 виділ 13), погодження на вилучення та зміну цільового призначення зазначеної земельної ділянки управління не надавало, а також лист ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДНІПРОМІСТО» імені Ю.М.Білоконя від 07 листопада 2016 року № 5-2587, відповідно до якого функціональним призначенням земельної ділянки з кадастровим номером :07:012:0043, є ліси, лісопарки; копія планшету Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство» 2003 року та проект організації та розвитку лісового господарства виробничої частини ДЛГО «Київліс».

Крім того, з листа ВО «Укрдержліспроект» за № 41 від 02 лютого 2016 року убачається, що спірна земельна ділянка, кадастровий номер :07:012:0043 часткового накладається на землі лісогосподарського призначення за даними лісовпорядкування 2014 та 2003 років (квартал 42 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство»).

Зазначеним доказам, що підтверджують доводи прокурора та ДП «Київське лісове господарство» про належність спірної земельної ділянка до земель лісогосподарського призначення, суди попередніх інстанцій оцінки не надали.

Посилання судів на неможливість встановити факт накладення спірної земельної ділянки на землі ДП «Київське лісове господарство» з огляду на неможливість проведення призначеної у справі судової земельно-технічної експертизи через відсутність каталогу координат точок меж земельної ділянки лісогосподарського призначення не можуть бути достатньо переконливими, оскільки висновок експертизи є одним із доказів, який не має наперед встановленої сили та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами.

Ураховуючи наведене, суди першої та апеляційної інстанцій не встановили фактичні обставини у справі, зокрема не з`ясували, чи належить земельна ділянка, передана у власність відповідачу, до земель лісового призначення, чи перебувала вона у користуванні ДП «Київське лісове господарство», та чи була вилучена у нього у встановленому законом порядку».

20 січня 2021 року заступник прокурора Київської області подав заяву про зміну предмета позову, у якій просив вважати пункт 4 прохальної частини позовної заяви викладеним у наступній редакції (а.с. 123-125 т. 3):

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Кабінету Міністрів України та у постійне користування ДП «Київське лісове господарство» земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером :07:012:0043, що розташована на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області.

Заява обґрунтована тим, що правильним способом захисту порушених інтересів держави є заявлення негаторного позову на підставі статті 391 ЦК України з вимогою про повернення спірної земельної ділянки дійсному власнику, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки лісогосподарського призначення.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що прокурором не надано жодних документів, якими би підтверджувалось право ДП «Київське лісове господарство» щодо постійного користування спірною земельною ділянкою під лісове господарство, через відсутність каталогу координат поворотних точок меж лісової ділянки та не можливість встановлення з зазначених причин накладення на неї спірної земельної ділянки ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник керівник Київської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, якій просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що посилання суду на неможливість встановити факт накладення спірної земельної ділянки на землі ДП «Київське лісове господарство» з огляду на неможливість проведення призначеної у справі судової земельно-технічної експертизи через відсутність каталогу координат точок меж земельної ділянки лісогосподарського призначення не можуть бути достатньо переконливими, оскільки висновок експертизи є одним із доказів, який не має наперед встановленої сили та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами.

Щодо титульного володіння держави землями лісогосподарського призначення та неможливості їх перебування у приватній власності, апелянт зазначає, що особа не може набути статусу добросовісного володільця земельної ділянки у складі земель з особливим правовим режимом без належного дозволу уповноваженого на те органу, оскільки в силу зовнішніх, об`єктивних обставин, явних і видимих природних ознак земельної ділянки така особа, проявивши розумну обачність, могла і повинна була знати про це, зважаючи на презумпцію знання закону.

А тому, є очевидним факт належності спірної земельної ділянки на праві титульного володіння за державою в особі Київської обласної державної адміністрації та відповідно неможливість виникнення такого права у відповідача.

Щодо ефективності способу захисту порушеного права держави апелянт вказує, що зайняття спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення з порушенням норм Земельного кодексу України треба розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням володіння. порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади.

А тому, у такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельні ділянки потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу, допоки триватиме порушення прав законного володільця земельної ділянки.

Тобто, критерієм розмежування між негаторним і віндикаційним позовами є доведення неможливості виникнення у громадянина або юридичної особи права власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення.

Саме виходячи з даного критерію, прокурор обираючи належний спосіб захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, дійшов висновку про необхідність 20 січня 2021 року подати заяву про зміну предмета позову, а саме змінити пред`явлений прокурором позов віндикаційний на негаторний, оскільки практика Великої Палати Верховного Суду та обставини справи безумовно вказують на неможливість виникнення у громадян права власності на спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення, яка перебуває у постійному користуванні спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства та воля на відчуження якої державою в особі її уповноважених органів не виявлялась.

Наголошує на тому, що зайняття земельних ділянок, зокрема шляхом часткового накладення, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цими ділянками. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном. При цьому негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Прокурор Київської обласної прокуратури Батюк І.В. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дуля Т.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Від Обухівської районної військової адміністрації Київської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника адміністрації.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Судом встановлено, що розпорядженням Васильківської районної адміністрації Київської області № 685 від 11 березня 2010 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачеві ОСОБА_1 , загальною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, на території Крушинської сільської ради за межами населеного пункту (а.с. 19 т. 1).

Відповідно до довідки Управління Держкомзему у Васильківському районі від 19 березня 2010 року № 265/02-9з, земельна ділянка загальною площею 2,00 га відведена у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, рахуються як землі запасу (пасовища) на території Крушинської сільської ради за межами населеного пункту (а.с. 23 т.1).

Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Київської області № 1424 від 01 жовтня 2010 року передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Крушинської сільської ради за межами населеного пункту (а.с. 29 т. 1).

Згідно з держаним актом на право власності на земельну ділянку :07:012:0043 від 06 жовтня 2011 року ОСОБА_1 на підставі розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 01 жовтня 2010 року № 1424 є власником земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована га території Крушинської сільської ради Васильківського району, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий :07:012:0043 (а.с. 31 т. 1).

Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Київської області від 21 листопада 2011 року № 2195 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, ОСОБА_1 з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва загальною площею 2,0000 га на території Крушинської сільської ради, за межами населеного пункту (а.с. 36-37 т. 2).

Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації Київської області № 2275 від 29 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області та змінено цільове призначення земельної ділянки ОСОБА_1 площею 2,0000 га (кадастровий :07:012:0043) з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва на території Крушинської сільської ради, за межами населеного пункту (а.с. 80 т. 1).

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку :07:012:0043 від 29 грудня 2012 року ОСОБА_1 на підставі розпорядження Васильківської районної державної адміністрації № 2275 від 29 грудня 2012 року є власником земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Крушинської сільської ради, цільове призначення якої для індивідуального садівництва, кадастровий :07:012:0043 (а.с. 82 т. 1).

Відповідно до довідки Управління Держкомзему у Васильківському районі від 19 березня 2010 року № 265/02-9з, земельна ділянка загальною площею 2,00 га відведена у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, рахуються як землі запасу (пасовища) на території Крушинської сільської ради за межами населеного пункту (а.с. 23 т. 1).

Згідно листа Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства від 01 лютого 2016 року № 04-36/185, розпорядженням Васильківської райдержадміністрації № 1424 від 01 листопада 2010 року спірна земельна ділянка була складовою частиною лісового масиву, постійним лісокористувачем якого є ДП «Київське лісове господарство» (Васильківське лісництво, квартал 42 виділ 13), погодження на вилучення та зміну цільового призначення зазначеної земельної ділянки управління не надавало (а.с. 33 т. 1).

Листом ВО «Укрдержліспроект» за № 41 від 02 лютого 2016 року повідомлено, що спірна земельна ділянка кадастровий номер :07:012:0043 часткового накладається на землі лісогосподарського призначення за даними лісовпорядкування 2014 та 2003 років (квартал 42 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство»).

Відповідно до листа ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені Ю. М. Білоконя від 07 листопада 2016 року № 5-2587, територія, в межах якої, орієнтовно, розташована зазначена у листі від 03 листопада 2015 року № 21396-вих.16 земельна ділянка (кадастровий номер :07:012:0043) відповідно до містобудівної документації «Внесення змін до генерального плану м. Василькова» за результатами громадських слухань та згідно протоколу погоджувальної комісії (договір від 04 лютого 2015 року № 665-01-2015 року) знаходиться в перспективних межах м. Васильків. Функціональне призначення вищезгаданої території - ліси, лісопарки. (а.с. 172 т. 1).

Згідно з частиною 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина 1 статті 14 Конституції України).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом а) статті 17 ЗК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (прийняття розпорядження Васильськівської районної державної адміністрації від 01 жовтня 2010 року) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів «а», «е» частини 1 статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, в тому числі: землі сільськогосподарського призначення; землі лісогосподарського призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Частиною 1 статті 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт а) частини 3 статті 22 ЗК України).

Відповідно до частини 1 статті 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Згідно з частиною 1 статті 56 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств (частина 2 статті 56 ЗК України).

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (частина 1 статті 57 ЗК України).

Частинами 1-3 статті 20 ЗК України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (стаття 21 ЗК України).

Для застосування положень статті 387 ЦК України до спірних правовідносин у цій справі, перш за все підлягає з`ясуванню, чи була земельна ділянка, питання про витребування якої порушується прокурором, землями лісового фонду, що була вилучена у ДП «Київське лісове господарство».

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2017 року задоволено клопотання ОСОБА_1 , призначено у справі судову земельно-технічну експертизу та поставлено на вирішення експерта питання:

чи є накладення меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_1 № :07:012:0043, площею 2,0000 га на території Крушинської сільської ради Васильківського району, належної їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 191164 від 29 грудня 2012 року на лісову ділянку, яка є складовою частиною лісового масиву (Васильківське лісництво, квартал 42 виділ 13), постійним користувачем якого є ДП «Київське лісове господарство»? (а.с. 190 т. 1).

Судовим експертом направлено клопотання про отримання додаткових матеріалів щодо каталогу координат поворотних точок меж лісової ділянки, яка є складовою частиною лісового масиву (Васильківське лісництво, квартал 42 виділ 13), відповідно до матеріалів лісовпорядкування, в державній системі координат 63-о року - СК-63.

Листом Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 29 червня 2017 року № 37н-6014 повідомлено, що під час ведення державного лісового кадастру не передбачено розроблення поворотних точок кутів у форматі іn.4 або ХМL.

22 серпня 2017 року до суду від КНДІСЕ за вих. № 7887/17-41 від 10 серпня 2017 року надіслано повідомлення про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи (а.с. 1-3 т. 2).

Прокурору надавалась можливість подання відповідних доказів, проте ним це зроблено не було.

Під час останнього нового розгляду справи, на виконання вказівок Верховного Суду, враховуючи положення статей 236, частини 5 статті 411 ЦПК України, суд першої інстанції, надав оцінку обставинам щодо неможливості проведення призначеної у справі судової земельно-технічної експертизи через відсутність каталогу координат точок меж земельної ділянки лісогосподарського призначення, а також наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності.

Так, перевіряючи факт накладення спірної земельної ділянки на землі ДП «Київське лісове господарство», судом першої інстанції правильно зазначено, що доданий до листа ВО «Укрдержліспроект» за № 41 від 02 лютого 2016 року, в якому зазначено, що спірна земельна ділянка часткового накладається на землі лісогосподарського призначення за даними лісовпорядкування 2014 та 2003 років (квартал 42 Васильківського лісництва ДП «Київське лісове господарство»), фрагмент публічно - кадастрової карти не відображає накладки (а.с. 34 т. 1).

При цьому вам лише лист про наявність часткового накладення не може бути достатнім доказом таких обставин.

Згідно з листом ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені Ю. М. Білоконя від 07 листопада 2016 року № 5-2587, територія, в межах якої орієнтовно розташована зазначена у листі від 03 листопада 2015 року № 21396-вих.16 земельна ділянка (кадастровий номер :07:012:0043) відповідно до містобудівної документації «Внесення змін до генерального плану м. Василькова» за результатами громадських слухань та згідно протоколу погоджувальної комісії (договір від 04 лютого 2015 року № 665-01-2015) знаходиться в перспективних межах м. Васильків. Функціональне призначення вищезгаданої території - ліси, лісопарки. (а.с. 172 т. 1).

Однак, як правильно зауважено судом першої інстанції, документи, на які посилається ДП «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені Ю. М. Білоконя як на підставу орієнтовного віднесення спірної земельної ділянки до лісів, лісопарків, датовані 04 лютого 2015 року, а оспорювань розпорядження Васильківської районної державної адміністрації № 1424, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачеві ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства винесено від 01 жовтня 2010 року.

У зв`язку з цим указаний доказ не підтверджує належність спірної земельної ділянка до земель лісогосподарського призначення.

З додаткових пояснень по справі та доручення матеріалів ДП «Київське лісове господарство» вих. № 02-132 від 06 лютого 2017 року вбачається, що єдиними виконавцем робіт з лісовпорядкування в Україні є ВО «Укрдержліспроект», якою виготовлено планово-картографічні матеріали лісовпорядкування і передані для користування до ДП «Київський лісгосп». Документом, що підтверджує право ДП «Київський лісгосп» на земельні ділянки до одержання державного акта про право постійного користування ними є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування (а.с. 162 т. 1).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ДП «Київське лісове господарство» підтверджено, що земельні ділянки лісового господарства не є сформованими, а тому встановити координати їх місце розташування не вбачається можливим.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 12 травня 2025 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська